Справа № 420/19205/22
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/19205/22

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

повний текст судового рішення

складено 27.02.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість з 13.07.2022 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити з 13.07.2022 року ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість з 13.07.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що пенсійний орган безпідставно відмовив йому в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.12 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), на підставі відсутності у нього права на призначення пенсії за вказаною нормою, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу для призначення пенсії. При цьому, у листі відповідачем вказано, що пільговий стаж служби не враховується в календарну вислугу років.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст.12 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію шляхом переведення на пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ст.12 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 13.07.2022 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Наказом від 07.08.2020 року №64/ОС-20 старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого по корпусу відділу режиму і охорони, звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України з 13.08.2020 року відповідно до Закону №2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 за пп.7 п.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).

Згідно з наказом від 07.08.2020 року №64/ОС-20 страховий стаж на день звільнення у календарному обчисленні складає 26 років 00 місяців та 10 днів, у тому числі: військовий стаж складає 22 роки 01 місяць 22 дні, цивільний - 03 роки 10 місяців 19 днів (а.с.15).

Відповідно до копії протоколу призначення пенсії 14.08.2020 року ГУ ПФУ призначено ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі п.«б» ст.12 Закону №2262-ХІІ. Вислуга років становить 26 років, календарна - 22 роки (а.с.9).

13.07.2022 року до ГУ ПФУ надійшла заява ОСОБА_1 від 12.07.2022 року про призначення пенсії за вислугу років, у якій заявник просив перевести його з одного виду пенсії на інший, а саме: із пенсії за вислугу років на підставі п.«б» ст.12 Закону №2262-ХІІ на пенсію за вислугу років на підставі п.«а» ст.12 Закону №2262-ХІІ. У заяві ОСОБА_1 просив ГУ ПФУ врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.03.2021 року по справі №805/3923/18-а (а.с.10).

До заяви додано, зокрема: 1) заяву про призначення/перерахунок пенсії, затвердженої форми згідно з Додатком 1 до п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1) (а.с.11); 2) розрахунок вислуги років для призначення ОСОБА_1 пенсії, складеного державною установою «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (а.с.14).

Згідно з розрахунком вислуги років для призначення ОСОБА_1 пенсії календарна вислуга склала 22 роки 01 місяць 22 дні, пільгова 29 років 00 місяців 08 днів (а.с.14).

ГУ ПФУ за результатом розгляду заяви про призначення пенсії за вислугою років від 13.07.2022 року листом від 27.07.2022 року №11869-9693/Ч-02/8-1500/22 повідомлено заявника, що на момент звільнення у нього наявний страховий стаж 26 років 00 місяців 10 днів, з яких календарна вислуга років становить 22 роки 01 місяці 22 дні, тому ГУ ПФУ була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п.«б» ст.12 Закону №2262-ХІІ (а.с.8).

Таким чином, листом від 27.07.2022 року фактично відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів); - для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» ст. 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Натомість, у порядку п.«б» ч.1 ст.12 Закону України №2662-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Отже, положеннями ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом.

Вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №393 (далі по тексту - Порядок №393).

Спір у цій справі стосується наявності у позивача права на отримання пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ. При цьому ключовим питанням у справі є визначення вислуги років для набуття позивачем права на отримання пенсії за вислугу років - а саме: чи така вислуга років має бути визначена у календарному обчисленні, а чи у пільговому, як те передбачено Порядком №393.

Вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 року дійшов такого висновку: «… основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку …».

При цьому Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі №295/6301/17.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Окрім того, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 року у справі №480/4241/18 щодо календарної вислуги років зазначив, що статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертій статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

За наслідками розгляду справи №480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зробив такі правові висновки:

1) в цілях Закону №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

2) для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

При цьому з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 року у справі №281/459/17, від 27.03.2020 року у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

Відповідно до розрахунку вислуги років для призначення ОСОБА_1 пенсії календарна вислуга склала 22 роки 01 місяць 22 дні, пільгова 29 років 00 місяців 08 днів (а.с.14).

З урахуванням пільгової вислуги років, загальна вислуга років позивача, визначена з дотриманням Закону №2262-XII, Порядку №393 складає 29 років 00 місяців 08 днів та є достатньою для призначення пенсії за вислугу років за п.«а» ст.12 Закону №2262-XII, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька