Справа № 200/2111/23
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року Справа№200/2111/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в призначенні йому пенсії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.04.2023 року № 76 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до його пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів його роботи згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 : з 28.08.2000 року по 02.09.2000 року, з 10.06.2001 року по 13.07.2001 року, з 15.07.2001 року по 27.07.2001 року, з 15.05.2003 року по 05.02.2008 року, з 18.02.2008 року по 21.02.2008 року, з 06.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 01.09.2014 року по 05.09.2014 року, 22.01.2015 року, з 12.05.2015 року по 29.10.2018 року, з 07.10.2020 року по 18.05.2022 року, період навчання на денній формі з 01.08.1996 року по 30.06.2000 року у Дзержинському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин», та повторно розглянути його заяву від 29.03.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

Позов обґрунтовував тим, що оскарженим рішенням йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії, не дивлячись на те, що він подав до органу Пенсійного фонду України всі необхідні документи для цього, і всі періоди підтверджуються записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Крім того, в оскаржуваному рішенні відповідач лише зазначив загальний страховий стаж та пільговий стаж, але жодним чином не обґрунтував його; не обґрунтував чому інші періоди не зараховані до пільгового стажу відповідно до розрахунку до пільгового стажу.

Відзив на позовну заяву подано не було.

Судом встановлено, що 29.03.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до Порядку, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1) розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.04.2023 року № 76 в призначенні такої пенсії відмовлено у зв`язку з недостатністю необхідного пільгового стажу.

Рішення мотивовано тим, що заявник працює; страховий стаж заявника становить 33 роки 3 місяці 22 дні; пільговий стаж на підземних і відкритих гірничих роботах - 12 років 14 днів та на підземних роботах за провідними професіями - 5 років 4 місяці 29 днів.

Вказаним рішенням не зараховано:

1) до страхового стажу: період роботи з 12.05.2015 року по 29.10.2018 року, оскільки організація знаходиться на території держави, з якою розірвані дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»;

2) до пільгового стажу: період роботи з 12.05.2015 року по 29.10.2018 року відповідно до пільгової довідки від 30.10.2018 року № 432, що видана АО «СУЭК-КУЗБАСС» (російською), оскільки організація знаходиться на території держави, з якою розірвані дипломатичні відносини на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Судом також встановлено, що 11.04.2023 року (після виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_1 ще раз звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.04.2023 року №76 за наслідком розгляду цієї заяви в призначенні такої пенсії відмовлено.

Вказане рішення не є предметом спору в даній справі.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 вказаного Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджений Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів належать до відповідного списку.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з п. 22 Порядку стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод).

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Суд відхиляє подані відповідачем в якості доказів в даній справі наступні документи: заяву позивача про призначення пенсії від 11.04.2023 року; рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову в призначенні пенсії від 20.04.2023 року № 76; розрахунок стажу за формою РС-право станом на 11.04.2023 року, оскільки зазначені документи не стосуються предмету та підстав даного позову.

Орган Пенсійного фонду України, відмовляючи в призначенні пенсії оскарженим рішенням, виходив з відсутності у позивача на час звернення необхідного пільгового стажу роботи через не зарахування до страхового та пільгового стажу спірного періоду роботи у зв`язку з тим, що організація, де він працював, знаходиться на території держави, з якою розірвані дипломатичні відносини.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 щодо спірного періоду, про який йдеться в оскарженому рішенні, містяться наступні записи про роботу позивача на шахті імені С.М. Кірова АТ «СУЕК-КУЗБАСС» (Російська Федерація; записи 1, 2, 3 на стор. 34 та 35):

- 12.05.2015 року прийнятий гірничим робітником очисного забою 4 розряду на ділянку № 3 на шахту імені С.М. Кірова АТ «СУЕК-КУЗБАСС»;

- 15.01.2016 року переведений гірничим робітником очисного забою 4 розряду на ділянку № 3;

- 29.10.2018 року звільнений по п. 3 ч. 1 ст. 77 Трудового кодексу Російської Федерації по ініціативі працівника.

Додатково зазначений пільговий період роботи позивача підтверджений довідкою від 30.10.2018 року № 432, що видана шахтою імені С.М. Кірова АТ «СУЕК-КУЗБАСС».

Зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та з самої назви Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, вбачається, що необхідність підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії додатковими документами виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Зокрема, згідно з п. 22 зазначеного Порядку необхідність підтвердження стажу роботи громадян України за її межами (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод) документами, легалізованими відповідно до законодавства, виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Записи, що містяться в трудовій книжці про роботу позивача у спірний період, про який йдеться в оскарженому рішенні, свідчать про зайнятість позивача повний робочий день, зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджений Кабінетом Міністрів України. Іншого, зокрема про скорочений або неповний режим роботи протягом цього періоду, в трудовій книжці не міститься.

В трудовій книжці позивача чітко зазначені відомості щодо характеру роботи позивача у відповідний період на посадах, що віднесені до відповідного списку, що не потребувало надання уточнюючих довідок про пільговий характер роботи або необхідності підтвердження документами, легалізованими відповідно до законодавства.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував до страхового та пільгового стажу спірний період роботи позивача, про який йдеться в оскарженому рішенні, посилаючись на зазначені ним обставини, та неправомірно відмовив в призначенні позивачу пенсії із зазначених ним підстав, чим порушив пенсійні права позивача.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 року в справі №815/1554/17 аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Відповідно до трудової книжки позивача він з 01.08.1996 року по 30.06.2000 року навчався на денній формі навчання у Дзержинському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога (що також підтверджується дипломом молодшого спеціаліста НОМЕР_2 з додатком до нього). Потім з 28.08.2000 року розпочалася його трудова діяльність з роботи на посаді (підземного гірського майстра шахти імені Артема в/о «Дзержинськвугілля»), що віднесена до відповідного списку. Надалі він продовжував і продовжує працювати на таких посадах (зокрема, станом на час звернення до суду з позовом працював гірником очисного забою 5 розряду на дільниці монтажно-демонтажних робіт на повному робочому дню під землею у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»).

Проте, суб`єктом владних повноважень в оскарженому рішенні не зазначено які саме періоди роботи позивача зараховані до пільгового стажу, і чи зарахований період навчання (який має бути зарахований згідно зі ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», відповідно до якої час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.).

Вказане не відповідає загальному принципу правової визначеності.

Вказане свідчить про те, що відповідач діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняв незаконне і необґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене оскаржене рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню із зобов`язанням органу Пенсійного фонду повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до стажу, що дає право на призначення такої пенсії, спірного періоду його роботи, про який йдеться в оскарженому рішенні (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Вказаний спосіб захисту порушеного права (визнання протиправним та скасування рішення) є таким, що фактично поглинає та задовольняє позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача в цій частині, оскільки в спірних правовідносинах саме рішення суб`єкта владних повноважень (а не дії) створює правові наслідки.

Щодо похідних позовних вимог зобов`язального характеру

Згідно з ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом.

Суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача зарахувати інші спірні періоди (з 28.08.2000 року по 02.09.2000 року, з 10.06.2001 року по 13.07.2001 року, з 15.07.2001 року по 27.07.2001 року, з 15.05.2003 року по 05.02.2008 року, з 18.02.2008 року по 21.02.2008 року, з 06.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 01.09.2014 року по 05.09.2014 року, 22.01.2015 року, з 07.10.2020 року по 18.05.2022 року, період навчання на денній формі з 01.08.1996 року по 30.06.2000 року у Дзержинському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин») до відповідного стажу та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки відповідачем виконані не всі умови, що необхідні для прийняття законного та обґрунтованого рішення: в оскарженому рішенні не досліджено всі періоди роботи позивача та не зазначено, які саме періоди роботи зараховані до відповідного стажу, і чи зарахований період навчання (що унеможливлює визначення судом всіх не зарахованих періодів). Дії (або рішення, або бездіяльність) відповідача щодо такого не зарахування в даній справі не оскаржуються та не є предметом спору в ній.

Отже, відповідачем виконані не всі умови, що необхідні для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Вчинення таких дій входить до безпосередньої компетенції органа Пенсійного фонду України.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В той же час, оскільки права позивача порушені, і прийняття рішення на користь позивача, в тому числі зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що решта позовних вимог підлягає задоволенню частково шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржене рішення, повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач (тобто повторно розглянути заяву позивача) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (п. 10 ч. 2 ст. 245, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

При новому розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органу Пенсійного фонду України необхідно дослідити всі зазначені в трудовій книжці позивача періоди його роботи (в тому числі період навчання), прийняти та дослідити всі подані позивачем документи, та визначити наявність у позивача необхідних умов для призначення такої пенсії з урахуванням таких документів та правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення основних позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 858,88 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Решта судового збору в сумі 1073,60 грн. такому стягненню не підлягає, оскільки вона зайве сплачена за подання даного позову в електронній формі. Разом з тим такий судовий збір може бути повернутий позивачу з бюджету за його заявою (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

При обчисленні розміру судового збору судом враховані положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Чекірди Гната, 10; код ЄДРПОУ ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.04.2023 року № 76, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.03.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового та пільгового стажу, що дають право на такий вид пенсії, періоду його роботи з 12.05.2015 року по 29.10.2018 року, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Чекірди Гната, 10; код ЄДРПОУ ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 08 червня 2023 року.

Суддя Т.В. Логойда