Справа № 820/5161/16
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року

м. Київ

справа №820/5161/16

касаційне провадження № К/9901/36580/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Ханової Р.Ф., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд" на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 (головуючий суддя - Тацій Л.В., судді - Григоров А.М., Подобайло З.Г.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд" до Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергобуд" (далі - позивач, Товариство, платник) звернулося до суду з позовом до Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Інспекція, контролюючий орган), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.11.2015 №.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що платником подано податкову декларацію з податку на додану вартість у відповідності до вимог абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Декларування платником сум від`ємного значення податку в рахунок зменшення суми податкового боргу з ПДВ (рядок 23.1) та до бюджетного відшкодування на його рахунок у банку (рядок 23.2) здійснюється в межах реєстраційної суми, визначеної відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України. Позивачем до рядку 23 декларації внесено суму від`ємного значення у розмірі 64652,00 грн, яка не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 ПК України на момент подання податкової декларації, відтак оскаржуване додаткове повідомлення-рішення є безпідставним та підлягає скасуванню.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 02.02.2017 позов задовольнив, скасував податкове повідомлення-рішення Інспекції від 04.11.2015 №.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що для розрахунку суми бюджетного відшкодування у серпні 2015 року платником правомірно включено суми від`ємного значення, сформовані у попередніх періодах відповідно до положень пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 27.04.2017 скасував постанову суду першої інстанції та прийняв нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач дійшов правомірного висновку про те, що платник в декларації за серпень 2015 року задекларував суму бюджетного відшкодування за рахунок платника у банку в розмірі 64652,00 грн, яка відображена у рядку 23.2 декларації, проте, станом на 21.09.2015 за даними системи електронного адміністрування ПДВ значення суми податку, на яку підприємство позивача мало право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України, склала 8897,49 грн, у зв`язку з чим позивачем порушено вимоги пункту 200.4 статті 200 ПК України, внаслідок чого платником завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2015 року на загальну суму ПДВ у розмірі 55755,00 грн, що свідчить про правомірність прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Товариство подало касаційну скаргу, у якій просило скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції надано не правильну оцінку встановленим фактичним обставинам у справі, оскільки сума від`ємного значення за серпень 2015 року підтверджена актом перевірки. Вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про те, що станом на 21.09.2015 згідно даних системи електронного адміністрування ПДВ значення суми податку, на яку підприємство позивача мало право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України, склала 8897,49 грн.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 20.07.2017 відкрив провадження за касаційною скаргою позивача.

Відповідач відзив (заперечення) на касаційну скаргу до суду не надав, що не перешкоджає її розгляду.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 18.10.2018 прийняв касаційну скаргу до провадження та витребував матеріали справи із суду першої інстанції, а ухвалою від 10.04.2023 - закінчив підготовку справи до касаційного розгляду, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у спрві матеріалами і призначив справу до касаційного розгляду у порядку письмового провадження з 11.04.2023.

Переглядаючи рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір між сторонами, суди установили, що відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України, в порядку вимог статті 76 розділу ІІ ПК України, відповідачем проведено камеральну перевірку Товариства з питань правомірності нарахування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2015 року, за результатами якої складено акт від 19.10.2015 №721/20-31-15-01-10/23760015 (далі - акт перевірки).

В акті перевірки відповідач зазначив про порушення платником, зокрема, приспів пункту 200.4 статті 200 ПК України, абзацу 6 підпункту 5 пункту ІІІ розділу V Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, внаслідок чого завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період серпень 2015 року на загальну суму ПДВ у розмірі 55755,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки Інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.11.2015 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 55755,00 грн, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 13938,75 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, рішенням Головного управління ДФС у Харківській області від 13.01.2016 №3180/10/20-40-10-04-14 прийняте Інспекцією податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Фактичною підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення слугували висновки акту перевірки про декларування платником в декларації за серпень 2015 року суму бюджетного відшкодування за рахунок платника у банку в розмірі 64652,00 грн, яка відображена у рядку 23.2 декларації, проте, станом на 21.09.2015 за даними системи електронного адміністрування ПДВ значення суми податку, на яку підприємство позивача мало право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України, склала 8897,49 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань і податкового кредиту отримано податкове значення та заповнено рядок 19 декларації у сумі 64652,00 грн, сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19+рядок 21), відображено у рядку 22 у сумі 64652,00 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно пунктом 200-1.1 статті 200-1 ПК України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положення підпункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України визначають, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах + SОвердрафт - SНаклВид - SВідшкод - еПеревищ, де: SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; S ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200 1.2 цієї статті.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників S НаклОтр та S НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників S НаклОтр, S НаклВид та SМитн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що передумовою реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є наявність на електронному рахунку платника податку необхідної суми.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до витягу з системи електронного адміністрування ПДВ від 21.09.2005 ПДВ №2109 згідно зареєстрованих даних сума податку, на яку платних податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних становить 8897,48 грн.

Підпунктом «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку, позивач мав право заявляти до бюджетного відшкодування суму, що не перевищує 8897,48 грн, яка розрахована відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного (податкового) періоду; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Ураховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини, зокрема, декларування в декларації за серпень 2015 року суму бюджетного відшкодування за рахунок платника у банку в розмірі 64652,00 грн, яка відображена у рядку 23.2 декларації, в той час, коли станом на 21.09.2015 платник мав право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України на суму 8897,49 грн, колегія суддів не може погодитись з доводами скаржника про помилковість висновків контролюючого органу щодо завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2015 року на загальну суму ПДВ у розмірі 55755,00 грн.

При цьому, Верховний Суд відхиляє, як необґрунтовані, доводи Товариства про те, що розрахунок суми 8897,49 грн. є непідтвердженим на дату подання Товариством податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року - 22.09.2015, з огляду на те, що витяг із системи електронного адміністрування ПДВ №2109 був сформований податковим органом 21.09.2015, оскільки у квитанції № 2 від 22.09.2015 про прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року було вказано, що на момент подання декларації Sнакл складає 8897,48 грн., що порушує підпункт «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України, з урахуванням того, що доказів на підтвердження своїх доводів скаржник не надав.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ПК України, а отже, відсутні підстави для скасування даного податкового повідомлення-рішення.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом апеляційної інстанції. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, та з урахуванням яких суд апеляційної інстанції вже надавав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергобуд» залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева Р.Ф. Ханова В.В. Хохуляк