Справа № 160/6136/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2023 року Справа № 160/6136/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
28.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу та заробітної плати для обчислення пенсії, починаючи з дати звернення 10.05.2018 року та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є громадянином України та проживав у місті Кам`янське до листопада 1997 року, проте надалі переїхав на постійне місце проживання до держави Ізраїль, де був взятий на консульський облік. 10.05.2018 року представник позивача вперше звернувся до відповідача зі заявою про призначення пенсії за віком, однак відповідач рішенням за №31/2 від 21.05.2018 року відмовив позивачу у призначенні пенсії. Позивач зазначає, що 06.07.2020 року представник позивача вдруге звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте рішення про відмову в призначенні пенсії за віком за результатом розгляду вказаної заяви відповідачем прийнято не було. Позивач зауважує, що представник позивача ще декілька раз звертався до пенсійного органу із заявами про долучення додаткових документів до пенсійної справи позивача, однак пенсійний орган протиправно не призначає позивачу пенсію, посилаючись на обов`язковість особистого подання пенсіонером заяви до пенсійного органу. На підставі зазначеного позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
10.04.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників.
Також даною ухвалою встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до листопада 1997 року мешкав в Україні, після чого виїхав з України на постійне місце проживання до держави Ізраїль.
10.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся через свого представника за довіреністю до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком.
21.05.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення за №31/2, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком.
Вказане рішення обґрунтоване тим, що позивач не має місця реєстрації на території України; заява про призначення пенсії, подана ОСОБА_1 , а паспорт громадянина України для виїзду за кордон та РНОКПП, видані на ОСОБА_1 (без зазначення по-батькові); також заявником не подано оригінали та копії наступних документів: диплом (атестат), свідоцтво про народження, військовий квиток.
Також у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 17 років 04 місяці 24 днів, в свою чергу до страхового стажу заявника не зараховано період роботи в 7-ій міській лікарні м. Дніпродзержинська з 07.08.1985 року по 30.06.1992 року, у зв`язку з тим, що у трудовій книжці наявне виправлення місяця видачі наказу про звільнення.
06.07.2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся засобом поштового зв`язку через свого представника за довіреністю до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком.
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1-3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно ч.5 ст.45 Закону №1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Відповідно до пункту 1.1, 1.5 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.
Згідно пункту 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).
Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання.
Документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.
При цьому пунктом 1.5 Порядку №22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.
Отже, особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення/поновлення виплати пенсії, реалізація якого повинна здійснюватись у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі №1058-IV і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1.
Як встановлено судом, представником позивача 06.07.2020 року було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зокрема, заяву про призначення пенсії, передбачену Порядком №22-1, апостильовану належним чином довіреність представника та копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії № НОМЕР_1 , виданий 24.02.2020 року.
В свою чергу, відповідачем не було розглянуто вказану заяву позивача за правилами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005 року №22-1, та не було прийнято відповідного рішення про призначення пенсії за віком або про відмову в призначенні пенсії за віком.
Таким чином, відповідачем протиправно не розглянуто заяву про призначення пенсії за віком від 06.07.2020 року, подану представником позивача.
Окрім цього суд зауважує, що оскільки відповідачем не прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії та не здійснювався розгляд доданих до заяви позивача від 06.07.2020 року документів, не досліджувався їх зміст, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 , як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу та заробітної плати для обчислення пенсії, починаючи з дати звернення 10.05.2018 року та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником є передчасною та задоволенню не підлягає.
Отже, враховуючи той факт, що заява позивача про призначення пенсії за віком від 06.07.2020 року не розглянута відповідачем та рішення про призначення пенсії за віком або рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідачем не приймалось, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 06.07.2020 року, подану його представником.
Крім цього суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Позивач по тексту позовної заяви та в прохальній частині позовної заяви не просить скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №31/2 від 21.05.2018 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком. Також позивач не наводить підстав для скасування даного рішення відповідача. В свою чергу, позивач по тексту позовної заяви акцентує увагу на тому, що відповідачем не було розглянуто заяву позивача про призначення пенсії за віком від 06.07.2020 року та відповідачем не було прийнято відповідного рішення за результатом розгляду вказаної заяви.
Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Таким чином з означеного випливає, що спір між сторонами по даній справі з приводу протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №31/2 від 21.05.2018 року відсутній, а отже судом не надається правова оцінка правомірності прийняття вказаного рішення.
Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 429,44 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 246-247, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 , поданої його представником, від 06.07.2020 року про призначення пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 , подану його представником, від 06.07.2020 року про призначення пенсії за віком.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський