Справа № 440/5009/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/5009/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/5009/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

25.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший замість призначення пенсії за віком, зобов`язавши при цьому відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 17.10.2022 пенсію за віком в порядку, визначеному ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме - за 2019, 2020, 2021 роки.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, який замість того, щоб призначити позивачу пенсію за віком у зв`язку з досягненням ним у 2022 році пенсійного віку, протиправно здійснив переведення на таку пенсію, що в результаті призвело до позбавлення позивача права на призначення пенсії за віком, яка має бути більшою за розміром, оскільки під час її розрахунку мають застосовуватися показники середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У наданому до суду відзиві на позов представник ГУПФ просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість. Вказує, що право на призначення пенсії ОСОБА_1 використав у 2017 році, тому для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки немає правових підстав (а.с. 30-31).

Розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУПФ, де з 11.10.2017 отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 52).

З досягненням 10.10.2022 пенсійного віку позивач 17.10.2022 звернуся через Полтавське ОУПФ із заявою, в якій висловив бажання перейти на пенсію за віком з використанням середньої заробітної плати за 2019-2021 роки (а.с. 66).

Рішенням ГУПФ від 20.10.2022 №64 позивачу здійснено перерахунок пенсії з переведенням на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 58). При проведенні перерахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки на рівні 6186,32 грн та осучаснений з 01.03.2022 до рівня 9903,37 грн, внаслідок чого розмір пенсії склав 4051,47 грн.

24.01.2023 позивач звернувся до ГУПФ із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки (а.с. 12), у відповідь на яку листом ГУПФ від 30.01.2023 №1326-1132/Т-02/8-1600/23 заявника поінформовано про те, що він перебуває на обліку в ГУПФ. З 11.10.2017 йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Тому на підставі заяви від 17.10.2022 його переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону №1058. Розмір пенсії за віком в сумі 4051,47 грн визначено з урахуванням страхового стажу тривалістю 40 років 1 місяць 8 днів (коефіцієнт стажу - 0,40083) та заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.08.2017 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 1,60085). Також при обчисленні пенсії застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні 6186,32 грн, що відповідає вимогам чинного законодавства. В подальшому показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії буде індексуватися відповідно до прийнятих Кабінетом Міністрів України рішень (а.с. 13-15).

Вважаючи проігнорованими свої вимоги позивач 14.03.2023 знову звернувся до ГУПФ із заявою, в якій просив провести розрахунок пенсії за віком відповідно до ст. 26, ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме, за 2019, 2020, 2021 роки (а.с. 23).

Листом ГУПФ від 10.04.2023 №6374-4645/Т-02/8-1600/23 позивача повідомлено про те, що у 2017 році ОСОБА_1 скористався правом на призначення пенсії за вислугу років, тому для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки правові підстави відсутні (а.с. 24).

Позивач, вважаючи мотиви відмови протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позов по суті, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV, пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями частини першої статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить на користь висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Отже, у випадку коли особі було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№ 21-6331а15) висловив правову позицію стосовно того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17.

Як свідчать матеріали цієї адміністративної справи, у 2017 році позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач у 2022 році звернувся вперше.

Таким чином, отримуючи пенсію за вислугу років, позивач не користувався жодним із видів пенсій, встановлених Законом №1058-ІV, а тому, звернувшись до пенсійного органу із заявою від 17.10.2022 про призначення пенсії за віком, позивач використав право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-ІV вперше, та перейшов з одного виду пенсії на інший.

Відмовляючи позивачу в обчисленні пенсії за віком згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, відповідач помилково ототожнює поняття "переведення на інший вид пенсії" та "призначення пенсії", внаслідок чого в розрахунку пенсії з 17.10.2022 відповідачем неправомірно враховані показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні не за той період, як це має бути для пенсії, яка призначена вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у застосуванні при обчисленні пенсії згідно із Законом №1058-IV середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, тобто показника середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.

Відтак суд вважає належним спосіб відновлення порушеного права, обраний позивачем, шляхом визнання протиправними дій ГУПФ щодо застосування при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 з 17.10.2022 показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, та зобов`язує ГУПФ перерахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019-2021 роки, починаючи з 17.10.2022.

Тож позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що звертаючись до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, складає 100% сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо застосування при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 з 17.10.2022 показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019-2021 роки, починаючи з 17.10.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун