Справа № 480/4326/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2023 року Справа № 480/4326/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4326/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- зобов`язати ГУя ПФУ в Хмельницькій області призначити йому пенсію по інвалідності.
Вимоги мотивує тим, що є громадянином України та з 23.01.2008 отримував пенсію за віком.
У 2022 році позивач повернувся на постійне проживання на територію України, але пенсійні виплаті йому поновлені не були.
31.01.2023 відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 658725 позивачу було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням.
13.02.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 20.02.2023 № 30 у призначенні позивачу пенсії по інвалідності було відмовлено. Відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач виходив з того, що відсутні відомості про припинення виплати пенсії позивачу органами пенсійного забезпечення російської федерації.

Вважаючи рішення відповідача незаконним та необґрунтованим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 10.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, вказаною ухвалою залучено до участі у справі ГУ ПФУ в Сумській області в якості співвідповідача та витребовано в ГУ ПФУ в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Представником ГУ ПФУ в Хмельницькій області суду надано відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог відповідач заперечує та зазначає, що призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться у відповідності до вимог Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 221 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1.

Статтею 32 Закону України № 1058-ІV, передбачено, що пенсії по ІІ групі інвалідності від загального захворювання призначаються особам від 60 років включно, при наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким чином, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

15 травня 1992 року державами Співдружності Незалежних Держав було укладено Угоду щодо порядку пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей і державне страхування військовослужбовців держав - учасниць СНД.

Статтею 1 Угоди встановлено, що пенсійне забезпечення й обов`язкове державне страхування військовослужбовців Збройних Сил держав - учасниць Співдружності та інших військових формувань, створених законодавчими органами цих держав, Об`єднаних Збройних Сил Співдружності, Збройних Сил й інших військових формувань колишнього Союзу РСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих військовослужбовців здійснюються на умовах, за нормами і в порядку, що встановлені або будуть установлені законодавством держав - учасниць, на території яких проживають зазначені військовослужбовці та їх сім`ї, а до прийняття цими державами законодавчих актів з цих питань - на умовах, за нормами і в порядку, встановлених законодавством колишнього Союзу РСР. При цьому рівень пенсійного забезпечення військовослужбовців і їх сімей, який встановлюється законодавством держав - учасниць відповідно до Угоди про соціальні і правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, і членів їх сімей від 14 лютого 1992 року, не може бути нижче рівня, встановленого раніше законодавчими й іншими нормативними актами колишнього СРСР.

З 28.08.2007 по 31.08.2018 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримував пенсію згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та припинено її виплату з 01.09.2018 у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до російської федерації.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати

Тобто орган, що призначає пенсію, здійснює поновлення виплати пенсії цим особам після надходження пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення російської федерації.

13.02.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-ІV припинення виплати пенсії в росії.

Звертає увагу суду, що з 01.01.2023 російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

У зв`язку з військовою агресією росії та введенням в країні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Укрпоштою повністю припинено поштове співробітництво та обмін поштою з країною-агресором. Поштові відправлення у цю країну не приймаються і не відправляються.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

При цьому, підтверджуючих документів про припинення виплати пенсії в російській федерації позивачем при зверненні не надано. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Представником ГУ ПФУ в Сумській області на виконання ухвали суду від 10.05.2023 надано копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України і, з 23.01.2008 отримував пенсію за віком.

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Сумській області від 07.04.2023 № 26936, у зв`язку з тимчасовим проживанням на території російської федерації, з 01.09.2018 позивач був знятий з обліку як одержувач пенсії і йому припинено виплату пенсійних виплат.

У 2022 році позивач повернувся на постійне проживання на територію України, але пенсійні виплаті йому поновлені не були.

31.01.2023 відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 658725, позивачу було встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням.

13.02.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 20.02.2023 № 30 у призначенні позивачу пенсії по інвалідності було відмовлено. Відмовляючи у призначенні пенсії, відповідач виходив з того, що відсутні відомості про припинення виплати пенсії позивачу органами пенсійного забезпечення російської федерації.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України Про недержавне пенсійне забезпечення, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

13.03.1992 набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Згідно ст. 7 Угоди при переселенні пенсіонера в межах держав - учасниць Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера.

Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства держави - учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера з дотриманням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 цієї Угоди.

Аналіз вказаних положень Угоди вказує на право особи на пенсію за віком в Україні і у випадку набуття нею трудового стажу на території будь-якої з держав - учасниць Угоди, зокрема російської федерації. Разом з тим, за змістом ст. 7 Угоди право на отримання пенсії передбачене виключно в одній із країн держав - учасниць Угоди, оскільки при переселенні пенсіонера виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера. Таким чином, у разі отримання особою у російській федерації пенсії, при переселенні такої особи до України, виплата пенсії у російській федерації має бути припинена.

Суд встановив, що відповідно до довідки ГУ ПФУ в Сумській області від 07.04.2023 № 26936 у зв`язку з тимчасовим проживанням позивача на території російської федерації з 01.09.2018 він був знятий з обліку як одержувач пенсії і йому припинено виплату пенсійних виплат.

У 2022 році позивач повернувся на постійне проживання на територію України та 13.02.2023 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

При цьому, підтверджуючих документів про припинення виплати пенсії в російській федерації позивачем при зверненні не надано.

Суд зазначає, що отримання особою пенсій одночасно у двох різних державах - учасницях Угоди суперечить принципам пенсійного забезпечення, встановленим Угодою. Таким чином, за відсутності відомостей про припинення нарахування позивачу пенсійних виплат в рф, суд доходить висновку, що оскаржувані дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії не містять ознак протиправності та вчинені у відповідності до вимог Закону.

Підсумовуючи наведене, беручи до уваги, відсутність відомостей про припинення нарахування позивачу пенсійних виплат в рф, суд доходить висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд визнає, що доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал