Справа № 420/7218/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7218/23
У Х В А Л А

07 червня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВСТ-ОЙЛ» (67663, Одеська область, Одеський район, с. Усатове, вул.Вернидуба, 9-В, ) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, код ЄДРПОУ ВП 44069150) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 05 квітня 2023 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ВСТ-ОЙЛ» до Головного управління державної податкової служби у Вінницькій області в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області про застосування фінансових санкцій від 13.12.2022 №10515/02-32-09-04/44882553.

Позовні вимоги ТОВ ВСТ-ОЙЛ«» обґрунтовує тим, що 23.12.2022 ним було отримане рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 13.12.2022 №10515/02-32-09-04/44882553 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 500 000,00 грн за здійснення господарської діяльності із зберігання пального без відповідної ліцензії за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Озеро, вул. Польова, буд. 30, АЗС. Наведене рішення про застосування фінансових санкцій прийнято на підставі акту перевірки №9729/02-32-09-04/44882553 від 10.11.2022 про результати фактичної перевірки ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» з питань обліку та обігу пального, дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2022 по 10.11.2022, складений Головним управлінням ДПС у Вінницькій області за результатами фактичної перевірки за адресою: Вінницька область, Вінницькій район, с. Озеро, вул. Польова, буд. 30, що проводилась з 01.11.2022 по 10.11.2022. З висновками викладеними в Акті щодо виявлення порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме, що ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» у період з 15.10.2022 по 31.10.2022 на акцизному складі №1018985 здійснювало господарську діяльність із зберігання пального (бензину, дизельного палива та газ пропан-бутан) без дозвільних документів, а саме ліцензії на право зберігання пального, ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» не погодилось, та у термін визначений п. 86.7 ст. 86 ПК України подало заперечення. Проте Головне управління ДПС у Вінницькій області залишило заперечення без задоволення та прийняло оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 13.12.2022 №10515/02-32-09-04/44882553. Позивачем було подано скаргу на вказане рішення, яку 03.03.2023 Державна податкова служба України залишила без задоволення. Позивач вважає спірне рішення протиправним, необґрунтованим, безпідставним. Так, позивач наголошує, що перевірка проведена на підставі наказу Головного управління ДПС в Вінницькій області №3370-к від 31.10.2022 відповідно до якого визначено провести фактичну перевірку ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» за адресою: Вінницька область, Вінницькій район, с. Озеро, вул. Польова, буд. 30, терміном 10 діб з 01.11.2022 за період з 01.01.2022. Підставою для проведення такої фактичної перевірки, визначено пп. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України та доповідна записка управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Вінницькій області від 28.10.2022 №1544/02-32-09-01. Проте в наказі Головного управління ДПС в Вінницькій області №3370-к від 31.10.2022 обставиною для проведення фактичної перевірки ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» визначено лише юридичну підставу пп. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України. - Фактична підстава для проведення перевірки, а саме наведення конкретних обставин (фактів), в наведеному документі - відсутня.

Фактично, враховуючи, що зміни щодо дії декларації набули чинності 15.09.2022, отримати ліцензію для здійснення роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального, з урахуванням часу на отримання наведених дозволів, можливо було не раніше 20 жовтня 2022 року. На виконання наведеної Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2022 №1020 ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» з 16.10.2022 не здійснювало господарську діяльність з роздрібної торгівлі пальним та відповідно зберігання пального за адресою: Вінницька область, Вінницькій район, с. Озеро, вул. Польова, буд. 30, та отримавши 14.10.2022 дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, одразу в той же день звернулось до Головного управління ДПС Вінницької області з заявою на отримання ліцензії у порядку та строки визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». З акту перевірки вбачається, що ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» нібито здійснювало зберігання пального за період з 16.10.2022 по 31.10.2022 на АЗС за адресою: Вінницька область, Вінницькій район, с. Озеро, вул. Польова, буд. 30, у резервуарах у кількості: Резервуар №1, Бензин А-92 0,00 л; Резервуар №2, Бензин А-95 - 9788,47 л; Резервуар №3, дизельне паливо - 12850,23 л; Резервуар №5, Газ пропан-бутан 4778,06, без ліцензії. ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» 31.10.2022 отримало ліцензію на право роздрібної торгівлі №2200010 за адресою Вінницька область, Вінницькій район, с. Озеро, вул. Польова, буд. 30. Та відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» з 31.10.2022 ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» надано право здійснювати господарську діяльність з роздрібної торгівлі пальним за адресою: Вінницька область, Вінницькій район, с. Озеро, вул. Польова, буд. 30, і отримання ліцензії на зберігання пального за такою адресою не Вимагається. Враховуючи наведене, затримка в отриманні ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним була зумовлена виключно відсутністю чіткого нормативно визначеного порядку отримання таких ліценцій після втрати чинності декларації про провадження господарської діяльності та невідповідністю і протиріччю підзаконних нормативних актів один одному та законам України, що мають вищу юридичну силу по відношення до постанов Кабінету Міністрів України. Таким чином, покладення на ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» відповідальності за зберігання пального без відповідної ліцензії за період з 15.10.2022 по 31.10.2022, враховуючи, що законодавець надав можливість отримати таку ліцензію лише 20.10.2022, є неправомірним.

Окрім того, висновки щодо зберігання пального за період з 15.10.2022 по 31.10.2022 на АЗС за адресою: Вінницька область, Вінницькій район, с. Озеро, вул. Польова, буд. 30, у резервуарах у кількості: Резервуар №1, Бензин А-92 0,00 л; Резервуар №2, Бензин А-95 - 9788,47 л; Резервуар №3, дизельне паливо - 12850,23 л; Резервуар №5, Газ пропан-бутан 4778,06 без ліцензії не можуть грунтуватись лише на змінних звітах 17-НП за 15.10.2022 (коли декларація про провадження господарської діяльності ще діяла), 01.11.2022 (вже діяла ліцензія на роздрібну торгівлю пальним) та Z-звітах за відповідні дати. Оскільки, по-перше податковим органом під час фактичної перевірки взагалі не здійснювалась перевірка фактичних залишків в резервуарах з 15.10.2022 по 31.10.2022, а нормативні (облікові) залишки не можуть бути підтвердженням дійсної наявності в резервуарах пального станом на дати, в які нібито було вчинено порушення. По-друге, відповідно до витягу щодо отримання в електронному вигляді повідомлення про результати зіставлення показників обсягів обігу та залишків пального та показників обсягів обігу спирту етилового в електронному вигляді за період з 16.10.2022 по 31.10.2022 за акцизним складом №1018985, зареєстрованим за адресою: Вінницька область, Вінницькій район, с. Озеро, вул. Польова, буд. 30, залишки в резервуарах відсутні.

Крім того, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області неправомірно визначено форму рішення, а саме у вигляді рішення про застосування фінансових санкцій, форма якого визначена Порядком застосування фінансових санкцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790. Натомість форма рішень контролюючих органів про застосування передбачених законом фінансових (штрафних) санкцій (штрафів) за порушення вимог законодавства визначена Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 №1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року №846) у вигляді податкових повідомлень-рішень.

Отже, Головне управління ДПС у Вінницькій області при застосуванні фінансових санкцій, приймаючи рішення від 13.12.2022 №10515/02-32-09-04/44882553, діяло не у спосіб визначений законами України.

10.04.2023 суддею ухвалено прийняти до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ВСТ-ОЙЛ». Відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ВСТ-ОЙЛ» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України).

28.04.2023 до суду (вх.№13648/23) від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною та достатньою підставою для проведення фактичної перевірки. Вказує, що у періоді з 15.10.2022 по 31.10.2022 позивач не мав ліцензій, пов`язаної з обігом пального, при цьому, перевіркою встановлені залишки його в резервуарах, що стало підставою для прийняття спірного рішення.

Одночасно з відзивом представником відповідача, до суду було подане клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Подане клопотання обґрунтоване тим, що встановлення та належне дослідження всіх обставин даної судової справи, може бути досягнуто лише в рамках проведення відкритих судових засідань з можливістю у подальшому звернутись до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Дослідивши вказане клопотання, суд приходить до наступного.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-3, 6 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

За загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Суд зазначає, що спір у даній справі не відноситься до справ, які згідно ч. 4 ст. 12 КАС України розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Ця справа не належить до категорії тих, які мають розглядатись виключно за правилами загального позовного провадження у значенні згаданих статей, а отже, вона може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи предмет розгляду, характер спірних правовідносин та правові позиції сторін, суд приходить до висновку про відсутність необхідності розглядати справу з призначенням судового засідання.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 257, 260, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головне управління ДПС у Вінницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням та викликом представників сторін - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА