Справа № 120/564/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 червня 2023 р. Справа № 120/564/23

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 20.07.2022 він звернувся через Веб-портал ПФУ із заявою встановленого зразку про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з додаванням всіх необхідних сканованих документів, які долучені до позову. Крім того, 25.07.2022, як зазначає позивач, він подав через Веб-портал ПФУ клопотання про долучення додаткових документів, якими підтверджуються періоди роботи на пільгових умовах за Списком № 1.

Водночас, з листа від 04.08.2022 ОСОБА_1 стало відомо, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 16.09.2022 №11, яке прийняте на заміну рішення від 27.07.2022, йому відмовлено в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного пільгового стажу, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058», а також у зв`язку з недосягнення пенсійного віку.

Позивач вважаю, що вказане рішення є протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 30.01.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків останньої.

31.01.2023 позивач усунув недоліків позовної заяви, визначені ухвалою суду від 30.01.2023.

Ухвалою суду від 06.02.2023 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того, даною ухвалою вирішено витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та зобов`язано надати суду у строк визначений для подання відзиву рішення від 16.09.2022 №11 та всі належним чином засвідченні копії документів, які слугували підставою для його прийняття.

23.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги заперечує та просить відмовити у задоволенні останніх. Мотивуючи свою позицію, ГУ ПФУ у Вінницькій області посилається на ч.1 ст. 114 Закону №1058, якою визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У свою чергу, згідно п. 1 ч. 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідач зазначає, що на момент звернення ОСОБА_1 до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком його вік становив 45 років. Відповідно до наданих документів та даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж ОСОБА_1 склав 18 років 08 місяців 19 днів. Будь-яких довідок, в тому числі, уточнюючих пільговий характер роботи, які б відповідали формі, визначеній у Порядку №637, та дозволили б визначити право на пільгове пенсійне забезпечення ОСОБА_1 до заяви не надано.

Отже, ГУ ПФУ у Вінницькій області вважає, що ним прийнято правомірне та обґрунтоване рішення, яке не підлягає скасуванню.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності суд встановив, що 20.07.2022 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсію за віком.

За результатами розгляду поданих разом із заявою від 20.07.2022 документів ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення від 16.09.2022 № 11 на заміну рішення від 27.07.2022, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із не досягненням пенсійного віку та у зв`язку з відсутністю стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

При цьому, у рішенні зазначено, що страховий стаж заявника складає 18 років 8 місяців 19 днів. Документів, які б визначали право на призначення дострокової пенсії за віком не надано.

Не погоджуючись із відмовою у призначеннні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Закон № 1788-ХІІ був введений в дію з 01.01.1992 в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону, а з 01.04.1992 в повному обсязі.

01.01.2004 набув чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

03.10.2017 Верховною Радою України ухвалено Закон України № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", що доповнив Закон № 1058-ІV розділом ХІV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 14 такого змісту: "На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

За приписами статті 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом "а" статті 13 в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 ( 36-2003-п ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше передбачений пунктом "а" статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, чоловікам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VІІІ (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше

20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, рішенням від 16.09.2022 № 11, відповідач вказав на не досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку та відсутність стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відтак, одним із спірним в межах даної справи питань є питання щодо того, які положення законодавства підлягають застосуванню при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Так, позивач вважає, що відповідач повинен керуватися положення статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, у свою чергу, пенсійний орган під час розгляду заяви позивача керувався нормами статті 114 Закону № 1058-ІV.

Визначаюсь щодо спірних правовідносин, суд враховує правову позицію Верховного Суду, сформовану за результатами розгляду справи №360/3611/20.

Так, розглядаючи вказану справу, у постанові від 03.11.2021 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тому застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.

З огляду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, вважаю обґрунтованими доводи позивача щодо застосування положень статті 13 Закону № 1788-ХІІ під час призначення йому пенсії.

Отже, чоловіки, які досягнули 50-річного віку, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 при стажі роботи 20 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

При цьому, працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

У подальшому підлягає з`ясуванню наявність у позивача достатньої кількості пільгового стажу для призначення пенсії у віці 45 років.

Водночас, ГУ ПФУ у Вінницькій області в рішенні від 16.09.2022 № 11 вказало, що страховий стаж заявника складає 18 років 8 місяців 19 днів, у свою чергу, стаж роботи за Списком № 1 відсутній.

Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення не можливо встановити, які саме періоди роботи зараховані до страхового стажу, водночас в трудовій книжці серії НОМЕР_1 зафіксовані наступні періоди роботи ОСОБА_1 : з 24.01.2000 по 13.03.2001, з 02.10.2002 по 24.05.2003, з 22.12.2003 по 12.05.2007, з 03.10.2007 по 10.09.2008, з 01.10.2008 по 12.07.2009, з 27.07.2009 по 02.03.2010, з 25.03.2010 по 02.11.2015, з 18.12.2015 по 25.09.2017, з 18.10.2017 по 26.09.2020, з 09.12.2020 по 12.03.2021, з 15.07.2021 по 09.09.2021, з 25.10.2021 по 16.09.2022 (день винесення оскаржуваного рішення).

Загальний страховий стаж роботи за такі періоди становить понад 19 років, що свідчить про не врахування відповідачем всіх періодів стажу ОСОБА_1 , зазначених у трудовій книжці.

Суд також звертає увагу, що посади, які обіймав позивач у вищезазначені періоди передбачені Списками № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 № 36, від 24.06.2016 № 461.

Відповідач в оскаржуваному рішенні не заперечувалась ця обставина, водночас, з посиланням на п. 20 Порядку №637 від 12.08.1993 ГУ ПФУ у Вінницькій області вказало, що для підтвердження спеціального страхового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників. Однак, такі довідки надані позивач, зокрема від 01.07.2022 № 167, від 09.04.2021 №50 (3 штуки), №451 від 06.05.2021, №614 від 26.08.2016, №615 від 26.08.2016, №616 від 26.08.2016, № 617 від 26.08.2016, №269 від 23.04.2021. У свою чергу, ГУ ПФУ у Вінницькій області не обґрунтовано з яких причин останні не були взяті до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КЗпП України, ст. 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до положень пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема щодо зайнятих посад, характеру виконуваної роботи трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Окрім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.04.2021 № 26/147 (2 шт.), відповідно до яких ОСОБА_1 у період з 28.01.1999 по 01.02.1999 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією «учень машиніста підземних установок на дільниці ЕМО-3, оплата по тарифній ставці підземного робітника»; у період з 01.02.1999 по 25.02.1999 позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією «курсове навчання по професії машиніст підземних установок, оплата по тарифній сітці підземного робітника»; у період з 25.02.1999 по 23.03.1999 ОСОБА_1 виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією, посадою «практика по професії машиніст підземних установок на дільниці ЕМО-3, оплата по тарифній ставці підземного робітника»; у період з 23.03.1999 по 21.10.1999 позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією, посадою «машиніст підземних установок на дільниці ЕМО-3».

При цьому, у довідка від 05.04.2021 вказано, що посади, які обіймав позивач у вищезазначені періоди передбачені Списком №1 розділу 1 підрозділу 1010100а.

Окрім того позивачем долучено до позовної заяви «справку» №379 від 30.10.2020, відповідно до якої ОСОБА_1 навчався у професійно-технічному училищі №63 м. Новогородовка у період з 01.09.1992 по 01.07.1995.

Водночас, відповідачем в оскаржуваному рішення не вказано про наявність або відсутність підстав для врахування таких періодів до загального страхового стажу та/або до стажу який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

За сукупністю встановлених обставин, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області № 11 про відмову у призначенні пенсії від 16.09.2022, на заміну рішення від 27.07.2022 є протиправним та підлягає скасуванню, адже в останньому міститься не вірний розрахунок загального страхового стажу позивача та відповідачем протиправно не враховано жодного з періодів роботи ОСОБА_1 до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1. Окрім того, відповідач безпідставно вважає, що при призначенні пенсії позивача підлягає врахуванню норма ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З приводу позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Оскільки не було належно обраховано загальний страховий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у свою чергу, суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає за необхідне, для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача частково задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 20.07.2022, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області, як пенсійного органу, яким прийнято скасоване судом рішення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 805,20 грн.

Водночас, враховуючи те, що до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 992,40 грн., суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що згідно положень частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сума надміру сплаченого судового збору, яка в даному випадку становить 133,52 грн., повертається виключно за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 16.09.2022 № 11, на заміну рішення від 27.07.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.07.2022, з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 644,16 грн. (шістсот сорок чотири гривні шістнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення суду складено: 09.06.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна