Справа № 520/7153/23
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

07 червня 2023 року Справа № 520/7153/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Кухар М.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії за вислугу років в 2014 році, скасувати рішення Органу ПФУ 20445 Харківське приміське об`єднане управління ПФУ 43 від 18.01.2023 року про перерахунок пенсії, вид перерахунку у зв`язку з уточненням даних в ЕПС;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 з 11 січня 2023 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020 - 2023;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені витрати на правову допомогу в сумі 12000,00 (дванадцять тисяч)гривень та судові витрати по справі.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем було протиправно відмовлено їй у перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Так, позивачем вказано, що з 01.10.2014 року по січень 2023 року вона отримувала пенсію за вислугу років як працівник освіти. 11.01.2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком з 2023 року. Під час переведення з одного виду пенсії на інший відповідачем було надано розрахунок пенсії за віком із зазначенням середнього заробітку за три попередніх до виходу на пенсію за вислугою роки (2014 2016 р.р.), індивідуального коефіцієнту, коефіцієнт страхового стажу тощо. Позивачем було направлено на адресу відповідача заяву з вимогою про здійснення перерахунку пенсії за віком, із зазначенням середнього заробітку за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020 - 2022 р.р.), проте відповідач листом повідомив, що перерахунок пенсії проводився із застосуванням середнього заробітку за 2014, 2015, 2016 роки та коефіцієнтів збільшення показника заробітної плати (доходу) в Україні. Вважаючи свої права порушеними позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

21.04.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також, представником відповідача вказано, що з січня 2023 року позивачку переведено з пенсії за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням норм ст. 45 зазначеного Закону. При здійсненні зазначеного переведення позивача було застосовано показних середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки. Із посиланням на приписи ст. 40 та п.4-3 Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування вказано, що оскільки пенсія позивачу була первинно призначена в 2014 році, то при переведенні позивача на пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення попереднього виду пенсії (пенсії за вислугу років).

Від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої останній підтримав заявлені раніше позиції.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суддя Кухар М.Д. з 01.05.2023 по 15.05.2023 та з з 29.05.2023 по 02.06.2023 перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 11 січня 2023 року звернулась до відділу обслуговування громадян № 18 / сервісного центру/ Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до рішення Органу ПФУ 20445 Харківське приміське об`єднане управління ПФУ 43 від 18.01.2023 року про перерахунок пенсії, вид перерахунку у зв`язку з уточненням даних в ЕПС. 11.01.2023 року, призначена пенсію за віком, умови призначення Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 11.01.2023 року довічно в розмірі 3493.90 гривень, зазначений алгоритм розрахунку пенсії за віком - Закон України № 1058, розмір пенсії за віком визначений відповідно до ст. 27 Закону, за документами, які наявні в пенсійній справі.

На адвокатський запит № 8/23 від 01.02.2023 року Головним Управлінням пенсійного Фонду України в Харківській області надані виписки з розпорядження про призначення/перерахунок/ пенсій за вислугу років та за віком та інформації про періоди страхового стажу, який враховано при розрахунку пенсії, з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

На підставі отриманих доказів встановлено, що розрахунок пенсії за віком відповідачем здійснений без урахування середньої заробітної плати / доходу/ в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 2020,2021,2022 роки.

23 лютого 2023 року ОСОБА_1 , звернулася до відповідача з заявою в якій просила :

-скасувати рішення № 43 від 18.01.2023 року про перерахунок пенсії;

-здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.01.2023 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020,2021, 2022;

Листом від 15 березня 2023 року №5870-6828/0-03/8-2000/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що оскільки ОСОБА_1 отримувала пенсію та звернулася із заявою про перехід з одного виду пенсії на інший, пенсія призначена із застосуванням показника середньої заробітної плати /доходу/ який враховується під час призначення попереднього виду пенсії. Пенсію обчислено відповідно до чинного законодавства.

Позивачем вказано, що зазначені дії відповідача є такими, що вчинені відповідачем протиправно.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

У положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Судом встановлено, що положеннями ст.27 Закону №1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Як передбачено положеннями п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до положень ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що приписами ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017), від 31 березня 2020 року у справі №348/1296/17, від 01 березня 2021 у справі №488/1409/16-а.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач станом на час звернення із відповідною заявою до відповідача отримувала пенсію за вислугу років відповідно до умов Закону України Про пенсійне забезпечення.

Суд зазначає, що умови та порядок призначення (перерахунків) пенсій за вказаним законом встановлюється спеціальними законами.

Так, у даному випадку до спеціального закону відносяться Закон України Про пенсійне забезпечення.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV вперше звернулася 11.01.2023 року.

Відтак, враховуючи обставини справи суд приходить до висновку, що у даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 року по справі №577/2576/17, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.07.2019 року по справі №720/208/17, від 16.06.2020 року по справі №127/7522/17, від 18.08.2020 року по справі №263/6611/17.

При цьому, суд вважає необґрунтованими та недоведеними доводи відповідача, викладені у направленому на адресу позивача листі, стосовно того, що у даному випадку має місце саме переведення позивача з одного виду пенсії на інший та, як наслідок, застосування показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на зміст заявлених позивачем позовних вимог, суд зазначає, що з метою повного та всебічного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області щодо застосування показника середньої заробітної плати по країні за 2014 -2016 роки при призначенні їй пенсії за віком з 11.01.2023 року.

Отже, належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до частини першої та другої статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2020-2022 роки, з дня призначення пенсії за віком, а саме з 11.01.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Щодо клопотання позивача про стягнення на його користь витрат на правничу допомогу у розмірі 12000 грн., суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 КАС України).

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

ОСОБА_1 та адвокат Маякота Тетяна Миколаївна уклали договір про надання юридичних послуг № 11/23 від 30.01.2023, відповідно до п. 1.1. якого виконавець надає юридичні послуги.

В акті про надання юридичних послуг від 23.03.2023 вказано обсяг наданих правових послуг, який включає: надання консультацій щодо способів захисту порушеного права ГУ ПФУ в Харківській області (вартість - 1000, 00 грн.), підготовлений адвокатський запит (вартість - 500,00 грн.), підготовлена заява про перегляд рішення ГУ ПФУ в Харківській області (вартість - 2000, 00 грн.), підготовлений правовий висновок щодо спірних правовідносин (вартість - 1500, 00 грн.), складання проекту позовної заяви та додатків до позову до суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ( вартість - 7000, 00 грн.). Загальна вартість наданих послуг склала 12000 грн.

Оплата послуг підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 3/2023 від 23.03.2023 року.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Понесені витрати, пов`язані зі звернення до ПФУ та ГУ ПФУ в Харківській області із заявами, нерозривно пов`язане з самою підготовкою та складанням позовної заяви, та не можуть бути враховані як окремі послуги.

Також, слід зазначити, що консультування клієнта; визначення законів та інших нормативно-правових актів, охоплює здійснення підготовки позовної заяви.

Проаналізувавши зміст наданої правової допомоги, суд зазначає, що заявлена її вартість не є співрозмірною за ознаками, визначеним частиною 5 статті 134 КАС України, оскільки дана справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та з огляду на законодавство, яке регулює спірні правовідносини, є справою незначної складності, та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищезазначене, а також обставини справи, суть виконаних послуг в рамках договору про надання правничої допомоги від 30.01.2023 року, а також те, що позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає за необхідне присудити на користь позивача шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів витрати на правову допомогу у сумі 3000, 00 грн.

Таким чином, заява про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. є частково обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії за вислугу років в 2014 році.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) з 11 січня 2023 року пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020 - 2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) понесені витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

Повний текст рішення складено 07 червня 2022 року.

Суддя Кухар М.Д.