Справа № 540/4644/21
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 540/4644/21

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,

повний текст судового рішення

складено 20.04.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Косцової І.П.,

суддів - Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

26.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі № від 20.05.2019р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо застосування штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо застосування штрафних санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо збільшення суми грошового зобов`язання з платежу єдиний податок з фізичних осіб;

податкове повідомлення - рішення № від 20.05.2019р. щодо застосування штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів;

рішення № від 20.05.2019р. про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування";

вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 20.05.2019р.

вимогу форми "Ф" від 05.06.2019р. №3030-17.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року позов залишено без розгляду з причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся із даним позовом до суду з порушенням шестимісячного строку на звернення до суду із даними вимогами, оскільки перебіг строку із заявленими позовними вимогами розпочався з наступного дня, після отримання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та вимоги.

Суд також зазначив, що позивач вже оскаржував до суду спірні рішення, а звернення до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень з інших підстав ніж у справі №540/1694/19 (предмети позову ідентичні) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати її та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що у межах даного позову спірні рішення податкового органу оскаржені з інших підстав ніж у справі №540/1694/19 та наведене є підставою для поновлення строку звернення до суду.

Апелянт також вказує на те, що введення карантину з 12.03.2020 року також є поважною підставою для поновлення строку звернення до суду.

Крім того, апелянт зазначив, що зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатись судами як поважна причина для вирішення питання для поновлення строків.

ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі своїм правом на подання відзиву не скористалось.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, у травні та червні 2019 року відповідачем було прийнято вищевказані податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги та застосовано штрафні санкції щодо позивача.

Не погодившись із прийнятими рішеннями, позивач 19.08.2019 року оскаржив їх у судовому порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі №540/1694/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2020 року, у задоволенні позову було відмовлено.

26.08.2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з ідентичними позовними вимогами, проте із зазначенням інших підстав позову.

Надаючи правову оцінку доводам апелянта у сукупності з встановленими в ході розгляду апеляційної скарги обставинами та наявними в матеріалах справи доказами, судова колегія зазначає таке.

Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами третьою та п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про порушення своїх прав 21.05.2019 року, а звернувся до суду 26.08.2021 року, тобто із порушенням шестимісячного строку на звернення до суду із даними вимогами, оскільки перебіг строку із заявленими позовними вимогами розпочався з наступного дня, після отримання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та вимоги.

Разом з тим апеляційний суд зазначає, що звернення до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень із зазначенням інших підстав ніж у справі №540/1694/19 (предмети позову ідентичні) не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №540/1694/19 від 09.07.2020 року апеляційна скарга позивача була залишена без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року залишено без змін, тобто рішення суду першої інстанції набрало законної сили 09.07.2020 року, та вказана постанова отримана позивачем 20.07.2020р, тоді як позивач звернувся до суду з даним позовом більш ніж через 1 рік.

Колегія суддів також відхиляє посилання апелянта на зміну судової практики Верховного Суду щодо строків звернення до суду при оскарженні ППР, оскільки, по-перше, правовий висновок, викладений у постанові від 26.11.2020 року по справі №500/2486/19, на яку посилається апелянт, безпосередньо стосується застосування пункту 56.19 статті 56 ПК України при вирішенні питання дотримання строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними і скасування ППР після проведення процедури адміністративного оскарження, а отже не є релевантним у спірних правовідносинах. По-друге, зміна судової практики відбулась у листопаді 2020 року, тоді як до суду позивач звернувся в серпні 2021 року, фактично більш ніж через вісім місяців після зміни судової практики.

При цьому, новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення постанови від 26 листопада 2020 року, однак, при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підстави вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 липня 2021 року у справі №580/3400/20, від 04 серпня 2022 року у справі №500/1149/21.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом. Проте, матеріали справи не містять доказів щодо наявності непереборних підстав, які б унеможливлювали вчасне звернення позивача із даним позовом в межах процесуального строку.

Апеляційний суд також вважає необґрунтованими посилання апелянта на введення карантину з 12.03.2020 року, з урахуванням наступного.

Так, абзац 11 пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачає, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

При цьому, зазначений у пункті 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду. Між правовою природою матеріально-правового строку давності в податкових правовідносинах та процесуального строку звернення до адміністративного суду є сутнісна різниця, а тому помилковим є ототожнення їх призначення при використанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.09.2022 по справі № 200/2660/21-а, від 17.05.2023 по справі № 640/17129/22.

Отже, строки давності, передбачені статтею 102 цього Кодексу, та відповідно зупинення їх перебігу, не розповсюджуються на строки звернення до суду із позовом по цій справі, які встановлені статтею 122 КАС України.

Норми пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України в редакції, що діяла з 02 квітня 2020 року визначали, що під час дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зокрема процесуальні строки звернення до суду, продовжуються на строк дії такого карантину.

Тобто в разі закінчення процесуального строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-IX, який набрав чинності 17 липня 2020 року, пункт 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України було викладено в новій редакції.

Положення пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу в редакції, що діє з 17 липня 2020 року, вже не передбачали продовження процесуальних строків на період дії карантину. Пункт 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону встановлює, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06 серпня 2020 року.

Таким чином, якщо брати до уваги продовження процесуального строку відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу в редакції, що діяла з 02 квітня 2020 року, то такий строк сплинув 06 серпня 2020 року.

Тобто, з 06.08.2020 року почав спливати строк звернення до суду з даним позовом, навіть якщо враховувати продовження процесуальних строків через COVID-19, тоді як з позовом до суду позивач звернувся 26.08.2021 року.

Окрім того, поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2022 у справі № 990/102/22.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що в межах адміністративної справи №540/1694/19 судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій було всебічно надано правову оцінку законності спірних рішень фіскального органу та відмовлено у їх скасуванні. Тобто, у розумінні норм ст.56 ПК України, грошове зобов`язання позивача за такими рішеннями є узгодженими з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі №540/1694/19 (09.07.2020 року).

При цьому, згідно приписів ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наведеного вбачається, що законність спірних рішень податкового органу є встановленою та не потребує додаткового доказування. У зв`язку з чим, їх повторне судове оскарження, з інших, на думку позивача, підстав є недоречним та не спростовує їх правомірності, навіть за умови вчасного звернення до суду з цією позовною заявою.

Резюмуючи все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем значно пропущено строк звернення до суду, проте не наведено жодних обставин, котрі були об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення чи були пов`язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. А відтак, суд першої інстанції правомірно застосував наслідки пропуску строку звернення до суду, встановлені процесуальним законодавством.

Оскільки судом першої інстанції правильно постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст.308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду 20 квітня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.П. Косцова
Судді Ю.В. Осіпов В.О.Скрипченко