Справа № 580/6679/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року справа № 580/6679/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Глийової В. Г.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача - Гончара С. М. (за ордером),

свідка - ОСОБА_2 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2022 вх. № 41212/22 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_5 , який з 20.05.2022 вважається у полоні, що оформлене листом від 26.10.2022 № 40/57/12-2307 та повторно підтверджене листом від 09.12.2022 № 40/57/12-2984;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошове забезпечення підполковника ОСОБА_5 , який з 20.05.2022 вважається у полоні.

Ухвалою від 04.01.2023 позовна заява залишена без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом зазначення та подання до суду доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 20.01.2023 вх. № 2283/23 позивач на усунення недоліків позовної заяви надав письмові пояснення в яких вказав, що надав до суду усі наявні в неї докази. У поясненнях вказано, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Ухвалою від 30.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 17.03.2023 здійснено перехід із спрощеного позовного провадження до загального, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче судове засідання на 13.04.2023 - відкладено на 02.05.2023. Ухвалою від 13.04.2023 витребувано у Черкаського державного технологічного університету та Київського національного лінгвістичного університету відомості про батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відомості про спільне чи окреме проживання з батьками, зазначені у їх особових справах адреси батьків, адреса їх проживання та відомості про перебування вказаних осіб на утриманні одного з батьків, в разі їх наявності, які надати до Черкаського окружного адміністративного суду до 02 травня 2023 року. 02.05.2023 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 10.05.2023 - закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.05.2023. Ухвалою від 10.05.2023 клопотання представника позивача Гончара С.М. про виклик свідків в адміністративній справі № 580/6679/22 задоволено, викликано в судове засідання, призначене на 10 год 30 хв. 24 травня 2023 року свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У судовому засіданні 24.05.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є матір`ю ОСОБА_5 , підполковника Національної гвардії України, який із 24.02.2022 перебував у м. Маріуполь та потрапив у полон як один із захисників «Азовсталі». На сьогодні ОСОБА_5 офіційно вважається таким, що перебуває у полоні. На переконання позивача, вона має право на грошове забезпечення сина, яке зберігається відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з абз. 3, 4 ч. 6 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується членам сімей військовослужбовців згідно черговості. Позивач належить до 3 черги і має право на грошове забезпечення, позаяк: ОСОБА_5 не одружений, шлюб із ОСОБА_6 (мати третіх осіб) розірвав ще у 2008 році (згідно відмітки у паспорті, копія якого наявна у позивача, розірвання шлюбу зареєстровано 29.07.2008), а шлюб із другою дружиною ОСОБА_7 розірвав 05.11.2013; жодних утриманців ОСОБА_5 не мав, а дві його дочки (треті особи) є повнолітніми (народжені у 2002 році) та не проживали разом з ним; батько - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (підтверджується свідоцтвом про смерть - копія додається). На звернення позивача відповідач листом від 26.10.2022 № 40/57/12-2307 повідомив про відмову у виплаті грошового забезпечення сина ОСОБА_5 , який з 20.05.2022 вважається у полоні. Підставою відмови було те, що позивач не є особою, яка має право на виплати згідно Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884. В листі роз`яснено, що оскільки у ОСОБА_5 є дві повнолітні доньки і факт проживання їх з батьком не спростований, вони мають першочергове право на отримання виплат. На повторне звернення позивач отримав лист від 09.12.2022 № ?#

?Times New Roman CERoman Boldке#?Times New Roman CYRRoman BoldВідповідач відзив на позовну заяву не надав. 12.04.2023, 01.05.2023, 09.05.2023 та 22.05.2023 надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, в якій зазначив, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України під час розгляду та надання відповіді на заяву громадянки ОСОБА_1 з приводу виплати останній грошового забезпечення її сина ОСОБА_5 керувалися виключно нормами чинного законодавства України, яке регулює порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручникам, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, чітко дотримуючись вимог частини другої статті 19 Конституції України, якою зокрема встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до паспорта серії НОМЕР_2 зареєстрована: АДРЕСА_1 . З 10.10.1970 перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 (а.с. 4-5). Має сина - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з свідоцтвом про народження (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 10.02.2020 № 411 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років (а.с. 12).

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до паспорта серії НОМЕР_3 зарєстрований (останнє місце реєстрації з 31.07.2018): АДРЕСА_2 . 29.07.2008 № 319 зарєстровано розірвання шлюбу з гр. ОСОБА_6 , 05.11.2013 зарєстровано розірвання шлюбу з гр. ОСОБА_7 . Має двох доньок: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7-10, 13).

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 20.10.2022 № 2377 з особової справи ОСОБА_5 , зазначено: сімейний стан - розлучений; доньки - ОСОБА_3 2002 р.н. та ОСОБА_4 2002 р.н.; батько - ОСОБА_8 , 1949 р.н., помер у 2020 році; мати - ОСОБА_1 1948 р.н. (а.с. 16).

Відповідно до листа ВЧ НОМЕР_1 від 26.10.2022 № 40/57/12-2307 ОСОБА_1 (на заяву від 11.10.2022) відмовлено у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що вона не є особою, яка має право на виплати згідно з порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, який затверджений Постановою КМУ від 30.11.2016 № 884. Зазначено, що у ОСОБА_5 є дві повнолітні доньки, які мають першочергове право на отримання виплат, позаяк факт проживання їх з батьком не спростований. Позивача повідомлено про можливість повторного звернення із заявою у разі надання підтверджуючих документів, які спростовують факт проживання доньок разом з батьком (а.с. 14).

Відповідно до листа ВЧ НОМЕР_1 від 09.12.2022 № 40/57/12-2984 ОСОБА_1 (на заяву від 22.11.2022) відмовлено у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що вона не є особою, яка має право на виплати згідно з порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, який затверджений Постановою КМУ від 30.11.2016 № 884. Зазначено, що у ОСОБА_5 є дві повнолітні доньки, які мають першочергове право на отримання виплат, позаяк факт проживання їх з батьком не спростований. Позивача повідомлено про можливість повторного звернення із заявою у разі надання підтверджуючих документів, які спростовують факт проживання доньок разом з батьком (а.с. 15).

Згідно з відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно реєстраційний номер 6228368 будинок розтошований за адресою: АДРЕСА_3 з 20.04.2006 перебуває у власності ОСОБА_6 (частка 7/10) (а.с. 22-23).

28.04.2023 вх. № 16616/23 Київський національний лінгвістичний університет, на виконання вимог ухвали суду від 13.04.2023, повідомив, що у договорі про навчання у закладі вищої освіти від 14.09.2020 № 6528-0204-1, укладеному між університетом, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , зазначено місце проживання (реєстрації) - АДРЕСА_4 . Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (№ 7110-), копія якого міститься в особовій справі студентки, місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , дата реєстрації - 25.04.2006. Відомості про спільне чи окреме проживання останньої з батьками, а також відомості про перебування на утриманні одного з батьків в особовій справі студентки відсутні (а.с. 86-87).

02.05.2023 вх. № 17154/23 Черкаський державний технологічний університет, на виконання вимог ухвали суду від 13.04.2023, повідомив, що у договорі про навчання у закладі вищої освіти від 07.09.2020 № 75, укладеному між університетом, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , зазначено місце проживання (реєстрації) - АДРЕСА_3 . Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 . Відомості про спільне чи окреме проживання останньої з батьками, а також відомості про перебування на утриманні одного з батьків в особовій справі студентки відсутні (а.с. 98-99).

Відповідно до копій платіжних інструкцій, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_5 здійснював перерахунок коштів своїм донькам - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 108-113, 115-120).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону № 2011 визначено, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз. 3,4 ч. 6 ст. 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до п. 6-1 ст. 18 Закону № 2011, членам сімей військовослужбовців, які проходять військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII, гарантується виплата грошового забезпечення цих військовослужбовців у разі неможливості ними його отримання під час участі у бойових діях та операціях. У такому разі виплата грошового забезпечення здійснюється членам сімей військовослужбовців, зазначеним у статті 9 цього Закону. Порядок виплати грошового забезпечення зазначеним у цьому пункті членам сімей військовослужбовців визначається Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також військовими формуваннями, правоохоронними і розвідувальними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Наказ № 260), відповідно до розділу ХІІ якого зазначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 (далі Порядок № 884), військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.

Відповідно до пунктів 4-7 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою). Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі. У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови. Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

З огляду на вищезазначені норми, з дня потрапляння у полон військовослужбовця (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) членам сім`ї військовослужбовця (визначеним у Законі № 2011 та Порядку № 884) за їх заявою виплачується грошове забезпечення до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими, або внесення відомостей до єдиного державного реєстру досудових розслідувань (військова служба для такого військовослужбовця припиняється) тобто до того моменту, виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та позиції сторін, прийшов до висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є особою, яка відповідно до статті 9 Закону № 2011, має право на отримання грошового забезпечення та відноситься до третьої черги осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення, позаяк є матір`ю ОСОБА_5 , згідно з копією свідоцтва про народження останнього, яке міститься в матеріалах справи.

Факт перебування у полоні ОСОБА_5 підтверджується листом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 09.12.2022 №40/57/12-2984 та визнається сторонами у справі.

Також суд вважає за доцільне зазначити, що станом на дату потрапляння у полон (20.05.2022) та дату звернення позивача до суду (30.12.2022) ОСОБА_5 не перебував у шлюбі, що підтверджується копією паспорта, а доказів того, що повнолітні діти останнього проживають з ним або утримуються за його рахунок у матеріалах справи відсутні та в судовому засіданні не підтверджені.

Разом з тим, відповідно до відомостей з Київського національного лінгвістичного університету та Черкаського державного технологічного університету, наданих на виконання вимог ухвали суду від 13.04.2023, встановив, що в особових справах студенток ОСОБА_3 та ОСОБА_4 місцем проживання (реєстрації) зазначено - АДРЕСА_3 . Також відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання місцем проживання останніх є: АДРЕСА_3 . Відомостей про спільне чи окреме проживання з батьками, а також відомостей про перебування на утриманні одного з батьків в особових справах студенток немає.

У судовому засіданні 10.05.2023 була допитана в якості свідка ОСОБА_2 (сестра ОСОБА_5 ), яка повідомила, що ОСОБА_5 проживав разом із матір`ю ОСОБА_1 та надавав кошти на її утримання.

У судовому засіданні 10.05.2023 була допитана в якості свідка позивач ОСОБА_1 , яка повідомила аналогічні обставини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Суд зазначає, що підставою для відмови позивачу у задоволенні заяви є наявність у ОСОБА_5 двох повнолітніх доньок, які мають першочергове право на отримання виплат, проте, на переконання суду така відмова відповідача прийнята необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), недобросовісно та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 держава, виконуючи свій головний обов`язок - утвердження і забезпечення прав і свобод людини (частина друга статті 3 Конституції України) - повинна не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини, а й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, хто перебуває під її юрисдикцією; з цією метою законодавець та інші органи публічної влади мають забезпечувати ефективне правове регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам, та створювати механізми, необхідні для задоволення потреб та інтересів людини.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що відмова відповідача у задоволенні заяви позивача прийнята ним необґрунтовано, чим порушено право позивача на отримання мотивованої відповіді, та є протиправною, позаяк відповідачем не вжито заходів для забезпечення можливості реалізації права особи та ненадано відповідних доказів щодо спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_5 та/або доказів щодо утримання вищевказаних осіб за рахунок батька.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч.2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За встановлених судом обставин, оцінених доказів та доводів учасників позовні вимоги належить задовольнити частково: визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення ОСОБА_5 , який з 20.05.2022 вважається таким, що перебуває у полоні та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 11.10.2022 та від 22.11.2022 про виплату їй грошового забезпечення ОСОБА_5 , який з 20.05.2022 вважається таким, що перебуває у полоні та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених в мотивувальній частині даного судового рішення.

Суд дійшов висновку, що відповідач, ухвалюючи оскаржуване рішення не продемонстрував сприяння у реалізації права позивача на соціальний захист та його легітимних очікувань як складової майнового права - не сприяв у реалізації прав заявника, що потребує вирішення у межах компетенції відповідача у контексті повноважень суду згідно частини 4 статті 245 КАС України (у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 12, 72-77, 242-243, 245-246, 255, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення ОСОБА_5 , який з 20.05.2022 вважається у полоні.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 11.10.2022 та від 22.11.2022 про виплату їй грошового забезпечення ОСОБА_5 , який з 20.05.2022 вважається у полоні та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених в мотивувальній частині даного судового рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 червня 2023 року.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ