Справа № 470/63/23
Суддя: Луста С. А.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/470/1/23
Справа № 470/63/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2023 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява позивача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позові зазначено, що 23 лютого 2023 року посадовою особою відповідача - старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ОСОБА_2 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення № б/н за нібито порушення вимог Законів України "Про оборону України","Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Постанови Кабінету Міністрів № 921 "Про затвердження Положення про військово-транспортний обов`язок", відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.210-1 КУпАП. В подальшому на підставі цього протоколу 26 лютого 2023 року начальником Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_3 була прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення № 266, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 5100,00 грн. Підставою притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що він будучи головою фермерського господарства "Глиняний", не подав до 20 грудня 2022 року до Третього відділу Баштанського РТЦК та СП письмову інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють в господарстві на таких транспортних засобах та техніці за формою, у відповідності до вимог діючого законодавства. Позивач вважає, що дана постанова була винесена безпідставно, оскільки двомісячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності сплив. На підставі зазначеного просив суд скасувати постанову відповідача від 26 лютого 2023 року, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь витрати на оплату судового збору, в розмірі 536,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 1500,00 грн.

Позивач та його представник - адвокат Глушаниця А.Л. в судове засідання не з`явилися, представник на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги позивача підтримав, просив суд їх задовольнити. Крім того просив вимоги позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь витрат на оплату правової допомоги, залишити без розгляду (а.с.56-57).

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив. Протягом розгляду справи направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог позивача заперечував через їх безпідставність, оскільки правопорушення вчинене позивачем є триваючим та виявлено воно були лише 20 лютого 2023 року після надходження керівництву РТЦК та СП рапорту старшого офіцера про неподання позивачем відповідно звіту (а.с.49-55).

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так ч.1 ст.3 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації.

Згідно частин 1 та 2 ст.6 вказаного Закону, військово-транспортний обов`язок установлюється з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами і технікою і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян - власників транспортних засобів. Порядок виконання військово-транспортного обов`язку визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст.21 Закону, підприємства, установи і організації зобов`язані, зокрема:

- утримувати в належному стані техніку, будівлі, споруди та об`єкти інфраструктури, що належать для передачі в разі мобілізації Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту або призначені для спільного з ними використання у воєнний час;

- сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки України у їхній роботі в мирний час та в особливий період;

- забезпечувати в разі мобілізації доставку техніки на збірні пункти та у військові частини згідно з мобілізаційними завданнями (замовленнями);

- надавати відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування інформацію, необхідну для планування і здійснення мобілізаційних заходів.

За вимогами ст.9 ЗУ «Про оборону України», саме Кабінет Міністрів України вирішує питання щодо врегулювання діяльності місцевих органів військового управління (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), допризовної та призовної підготовки, підготовки призовників з військово-технічних спеціальностей, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виконання військово-транспортного обов`язку.

Так у відповідності до п.12 Положення про військоко-транспортний обов`язок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1921 від 28 грудня 2000 року, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки та органи військового управління ведуть військовий облік транспортних засобів і техніки з метою планування передачі підприємствами, установами та організаціями транспортних засобів і техніки для задоволення потреб військових формувань на особливий період.

Пункт 15 вказаного Положення передбачає, що керівники підприємств, установ та організацій подають територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки щороку до 20 червня та 20 грудня інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці.

З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2023 року старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 у відношенні позивача, як голови фермерського господарства «Глиняний», складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП за неподання до 20 грудня 2022 року письмової інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах і техніці. Вказаним протоколом позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 26 лютого 2023 року о 07 годині, про що свідчить його підпис (а.с.9-11).

Наказом начальника Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №117 від 15 серпня 2022 року, старших офіцерів вказаного центру уповноважено складати протоколи про адміністративні правопорушення (а.с.54).

26 лютого 2023 року начальником Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_3 у відношенні позивача, як голови фермерського господарства «Глиняний», винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №266, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП (порушення законодавства про військовий обов`язок та військову службу), за неподання до 20 грудня 2022 року письмової інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах і техніці, та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу, в розмірі 5100,00 грн. (а.с.12-15).

Частина 1 ст.210-1 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема посадових осіб, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, яким є воєнний стан.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Письмової інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах і техніці у строк до 20 грудня 2022 року позивач відповідачу не подав, будь-яких заперечень стосовно цього у позовній заяві не висловлював, а тому зазначена постанова по справі про адміністративне правопорушення в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому вимоги позивача щодо її скасування в цій частині задоволенню не підлягають.

Разом з тим, ч.1 ст.38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте в теорії адміністративного права триваюче правопорушення визначено як проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Дана правова позиція підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17, постанові КАС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 242/924/17 (провадження № К/9901/38815/18).

Правопорушення вчинене позивачем не є триваючим, оскільки має разовий характер, тобто неподання у строк до 20 грудня 2022 року письмової інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах і техніці, воно вважається вчиненим 21 грудня 2022 року, а тому винесення відповідачем у відношенні позивача оскаржуваної постанови 26 лютого 2023 року, перебуває за межами двомісячного строку для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що строки притягнення до адміністративної відповідальності необхідно рахувати з 20 лютого 2023 року, тобто з дня, коли старший офіцер відділення мобілізаційної роботи ОСОБА_2 повідомив керівництво відділення РТЦК та СП про неподання позивачем вищевказаної інформації, оскільки даний факт не впливає на дату вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а доводи представника відповідача стосовно цього є помилковими (а.с.55).

За вимогами ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, однак адміністративне стягнення за його вчинення накладене відповідачем з порушенням строків, передбачених ст.38 КУпАП, а тому оскаржувана постанова № 266 від 26 лютого 2023 року в частині накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а відповідно позовні вимоги позивача частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог позивача та клопотання представника позивача про залишення без розгляду вимог позивача про стягнення витрат на оплату правової допомоги, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача половини витрат на оплату судового збору, в розмірі 268,4 грн.

Керуючись ст.ст.241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №266 від 26 лютого 2023 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 5100,00 грн. і на підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Баштанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору, у розмірі 268,4 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: Баштанський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, вул. Ювілейна, 68 м. Баштанка Миколаївської області, 56101, .

Повний текст рішення складено 08 червня 2023 року.

Суддя С. А. Луста