Справа № 600/742/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
08 червня 2023 р. м. Чернівці Cправа № 600/742/23-а
Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , в інтересах якої звернулась адвокат Янчук Людмила Іллівна до Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в особі Кіцманського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 (позивач), в інтересах якої звернулась адвокат Янчук Людмила Іллівна до Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в особі Кіцманського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:
визнати протиправною відмову Кіцманського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області, оформлену листом №7318-56/7318-23 від 07.02.2023 у видачі ОСОБА_2 , у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;
зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в особі Кіцманського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.05.2023 у справі №600/742/23-а адміністративний позов ОСОБА_2 (позивач), в інтересах якої звернувся законний представник ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в особі Кіцманського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено. Визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в особі Кіцманського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням 16-ти річного віку, паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в особі Кіцманського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області оформити та видати ОСОБА_2 , у зв`язку із досягненням 16-ти річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, відповідно до Положення про паспорт громадянина України.

26.05.2023 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , в інтересах якої звернулась адвокат Янчук Людмила Іллівни звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив:

стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.

У період з 15.05.2023 по 05.06.2023 головуючий суддя по справі перебував у відпустці та на лікарняному (тимчасова непрацездатність).

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки судове рішення від 12.05.2023 по справі №600/742/23-а винесено судом в порядку письмового провадження, то суд, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 252 КАС України, розглядає подану представником заявника заяву про ухвалення додаткового рішення по даній справі у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення, перевіривши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на обґрунтування понесених судових витрат на правову допомогу, представником заявника надано суду: 1) договір про надання правничої допомоги від 15.12.2021 №114/21; 2) звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи №600/742/23-а; 3) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи від 22.02.2023; 4) платіжну інструкцію від 23.03.2023.

Судом встановлено, що до послуг з надання правничої допомоги позивачем віднесено:

05.01.2023 консультація з приводу зобов`язання органу ДМС видати паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року (0:30 год); 22.02.2023 підготовка та направлення позовної заяви з додатками (2:30 год).

Всього позивачу надано правничу допомогу на суму 4500,00 грн.

Згідно платіжної інструкції від 23.03.2023 ОСОБА_1 сплачено на рахунок АО "Луа партнери" 4500,00 грн.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому згідно частини сьомої названої статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України"", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є явно не співмірним, або їх витрати не були необхідними у даній справі.

З огляду на предмет розглядуваного спору, обсягу наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідає ознакам співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи те, що в рішенні суду від 12.05.2023 у справі №600/742/23-а судом не вирішено питання про стягнення на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення та наявність підстав для її задоволення в частині на суму 2500,00 грн.

Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України вірним способом відновлення порушеного права позивача в межах спірних правовідносин є стягнення на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 2500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області.

Керуючись статтями 241 - 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі №600/742/23-а - задовольнити.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Законний представник позивача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 );

Відповідач Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області (вул. Шептицького, 25, м. Чернівці, ).

Суддя В.О. Григораш