Справа № 240/4604/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Житомир

справа № 240/4604/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за вих.№06000-0218-8/102019 від 03.12.2022 та від 02.01.2023 про відмову у призначенні пенсії;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при призначенні пенсії врахувати періоди роботи:

- з 08.09.1980 по 27.04.1981 у фізіотерапевтичній лікарні Жданівського міського відділу охорони здоров"я;

- з 16.10.1981 по 06.08.1982 у Науково-дослідному проектно-конструкторському і технологічному інституті;

- з 01.09.1982 по 22.06.1983 у "Жданівській бухгалтерській школі Донецького Учкомбіната УПК ЦСУ УРСР";

- з 18.08.1983 по 12.05.2015 у ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча";

3) зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити призначення та виплату пенсії за віком з урахуванням записів у копії трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1980 та свідоцтві про навчання НОМЕР_2 від 22.06.1983 з дати звернення - з 20.11.2022.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернулася до органу Пенсійного фонду України із відповідною заявою про призначення пенсії за віком на умовах, визначених Законом України "Про загальнобов"язкове державне пенсійне страхування". Однак, відповідач листом від 03.12.2022 повідомив про відмову у призначенні пенсії у зв"язку з відсутністю необхідного страхового стажу, внаслідок відмови зарахувати період роботи позивача згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 08.09.1980 з 08.09.1980 по 12.05.2015. Позивач зазначає, що вказаний період роботи підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме, записами у трудовій книжці та архівними довідками.

Вважаючи, що має право на зарахування вказаного страхового стажу, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у строк, встановлений ч.1ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№27004/23).

Зазначає, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з тих підстав, що згідно з наданими документами її страховий стаж становить менше 29 років, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Позивачу до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 від 22.06.1989:

- з 08.09.1980 по 27.04.1981 у фізіотерапевтичній лікарні Жданівського міського відділу охорони здоров`я;

- з 16.10.1981 по 06.08.1982 у Науково-дослідному проектно-конструкторському і технологічному інституті;

- з 18.08.1983 по 31.12.1998 у ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», оскільки дата народження дописана;

- період навчання з 01.09.1982 по 22.06.1983 у «Жданівській бухгалтерській школі Донецького Учкомбіната УПК ЦСУ УРСР», оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб для підтвердження дошлюбного прізвища.

Саме тому, позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком.

18 квітня 2023 року представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву (за вх.№27973/23), у якій додатково вказує, що неналежне ведення трудової книжки не може позбавити позивача права на включення спірних періодів роботи до її страхового стажу.

Ухвалою суду від 19.04.2023 залучено до участі у справі співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

15 травня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області надіслало до суду відзив на позовну заяву (за вх.№34404/23), у якому вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом екстериторіального розгляду заяви про призначення пенсії, приймало лише рішення про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20 листопада 2022 року позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та 26 листопада 2022 року прийнято рішення №46 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 25 років 04 місяці 14 днів.

Вказано, що за доданими документами до страхового стажу не зараховані періоди роботи:

- період навчання з 01.09.1982 по 22.06.1983, оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб для підтвердження дошлюбного прізвища;

- періоди згідно з трудової книжки НОМЕР_3 від 08.09.1980, оскільки дата народження власника дописана та не внесено відповідного запису згідно з Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Листом від 03.12.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивачу про прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Окрім того зазначено, що до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1982 по 22.06.1983, оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб для підтвердження дошлюбного прізвища та періоди згідно з трудовою книжкою НОМЕР_3 від 08.09.1980, оскільки дата народження власника дописана та не внесено відповідного запису згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідачів у призначенні пенсії за віком, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV,Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058(далі - Закон України №1058) визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі- Закон України №1788-XII).

Відповідно до статті 26 Закону України №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тобто, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637 (далі - Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Абзацами 1-2 п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виникає виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.

Судом встановлено, що на момент внесення у трудові книжки позивача записів була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20 червня 1974 року №162 (далі - Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС «Про трудові книжки робітників і службовців» від 06 вересня 1973 року № 656, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» №301відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивача період її роботи, відповідачі вказують про те, що:

1) період навчання з 01.09.1982 по 22.06.1983, оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб для підтвердження дошлюбного прізвища;

2) з 08.09.1980 по 27.04.1981 у фізіотерапевтичній лікарні Жданівського міського відділу охорони здоров`я; з 16.10.1981 по 06.08.1982 у Науково-дослідному проектно-конструкторському і технологічному інституті" та з 18.08.1983 по 31.12.1998 у ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», оскільки дата народження дописана іншим чорнилом.

Матеріали справи свідчать, що згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 08.09.1980 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач працювала:

- в період з 08.09.1980 по 27.04.1981 у фізіотерапевтичній лікарні Жданівського міського відділу охорони здоров"я на посаді санітарки;

- з 16.10.1981 по 06.08.1982 у Науково-дослідному проектно-конструкторському і технологічному інституті;

- з 18.08.1983 по 26.03.1986 у Жданівському металургійному комбінаті ім. Ілліча;

- з 25.09.1989 по 12.05.2015 у ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (перейменований з металургійного комбінату Ордена Леніна і Ордена Жовтневої революції).

Суд вказує, що у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 08.09.1980 містяться відповідні записи, підписи уповноваженої особи, номери і дата наказів на підставі яких здійснено записи про прийняття та звільнення з роботи. Також вказані записи засвідчені відтиском печатки.

Достовірність вищенаведених записів сумніву не викликає. Враховуючи зазначене, суд вважає, що дата народження власника трудової книжки, яка дописана іншим чорнилом, при одночасній наявності печатки підприємства, що розпочало заповнення трудової книжки та з урахуванням підтвердження (достовірності) вказаних записів іншим документам наявним у справі, зазначене не може бути підставою для відмови в зарахуванні до її трудового стажу періодів роботи, які містяться у даній трудовій книжці.

Суд вказує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу позивача.

Суд наголошує, що досліджені судом записи у трудовій книжці позивача свідчать про послідовність хронології подій періодів роботи позивача.

Також суд вважає за необхідне вказати, що під час розгляду справи встановлено, що відповідачами не зараховано до трудового стажу записи у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 08.09.1980 не всі, що в ній містяться, а лише частину, тобто з моменту початку трудової діяльності позивача - 08.09.1980 по 31.12.1998, а саме:

- з 08.09.1980 по 27.04.1981 у фізіотерапевтичній лікарні Жданівського міського відділу охорони здоров`я;

- з 16.10.1981 по 06.08.1982 у Науково-дослідному проектно-конструкторському і технологічному інституті;

- з 18.08.1983 по 26.03.1986 у Жданівському металургійному комбінаті ім. Ілліча;

- з 25.09.1989 по 31.12.1998 у ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (перейменований з металургійного комбінату Ордена Леніна і Ордена Жовтневої революції).

В свою чергу, періоди трудової діяльності позивача з 01.01.1999 по 12.05.2015 (що просить зарахувати позивач, заявляючи вказаний проміжок часу в прохальній частині позовних вимог) вже зараховані органами Пенсійного фонду України до страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до інформації, що міститься в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування, саме тому підстави для судового захисту позовних вимог в цій частині, відсутні.

Окрім того, позивач у прохальній частині позовних вимог просить зарахувати період трудової діяльності у ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" з 18.08.1983 по 12.05.2015. Однак суд вказує, що матеріалами справи підтверджено страховий стаж позивача на ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (перейменований з металургійного комбінату Ордена Леніна і Ордена Жовтневої революції) в період з 25.09.1989 по 12.05.2015.

Підсумовуючи наведене, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено право позивача на зарахування до страхового стажу періоду її роботи згідно з записів у трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 08.09.1980, а саме:

- з 08.09.1980 по 27.04.1981 у фізіотерапевтичній лікарні Жданівського міського відділу охорони здоров`я;

- з 16.10.1981 по 06.08.1982 у Науково-дослідному проектно-конструкторському і технологічному інституті;

- з 18.08.1983 по 26.03.1986 у Жданівському металургійному комбінаті ім. Ілліча;

- з 25.09.1989 по 31.12.1998 (з урахуванням вже зарахованого відповідачами) у ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (перейменований з металургійного комбінату Ордена Леніна і Ордена Жовтневої революції).

Щодо доводів відповідача про відмову у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1982 по 22.06.1983 у "Жданівській бухгалтерській школі Донецького учкомбіната УПК ЦСУ УРСР", з підстав відсутності свідоцтва про шлюб для підтвердження дошлюбного прізвища, суд вказує наступне.

Згідно зі свідоцтвом НОМЕР_5 ОСОБА_3 з 01.09.1982 по 22.06.1983 навчалась в Жданівській бухгалтерській школі Донецького учкомбіната УПК ЦСУ УРСР.

В свою чергу, відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 , про що свідчить актовий запис №4 від 28.01.1986.

Окрім того, вказана зміна прізвища позивача зафіксована належним чином у трудовій книжці позивача та містить всі необхідні реквізити та записи.

Встановлені у справі обставини свідчить про те, що відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахувало усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустило неналежний розгляд поданої ним заяви і документів та, відповідно, прийняло незаконне і необґрунтоване рішення.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області №46 від 26.11.2022 є безпідставним та підлягає скасуванню.

Також суд враховує, що в своїй сукупності, встановлений за результатами розгляду даної справи трудовий стаж позивача який підлягає до зарахуванню страхового стажу, що дає право на призначення пенсії становить понад 4 роки.

Оскільки, загальний страховий стаж позивача становить понад 29 років (25 років 04 місяці 14 днів зарахований органом Пенсійного фонду + понад 4 років встановлений за результатами розгляду справи), а інших підстав відмови у призначенні позивачу пенсії за віком не вказано, то позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Щодо дати, з якої позивач набув права на призначення пенсії за віком, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи дату звернення позивача до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії - 20.11.2022, та дату народження позивача - ІНФОРМАЦІЯ_3 , то суд дійшов висновку про те, що пенсію за віком слід призначити саме з 04.11.2022.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

З метою обрання належного способу захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідне зобов"язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України на території якого зареєстроване місце проживання позивача, зарахувати до страхового стажу позивача період її роботи вказаний у трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 08.09.1980, а саме: з 08.09.1980 по 27.04.1981 у фізіотерапевтичній лікарні Жданівського міського відділу охорони здоров`я; з 16.10.1981 по 06.08.1982 у Науково-дослідному проектно-конструкторському і технологічному інституті; з 18.08.1983 по 26.03.1986 у Жданівському металургійному комбінаті ім. Ілліча; з 25.09.1989 по 31.12.1998 у ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та період навчання з 01.09.1982 по 22.06.1983 у "Жданівській бухгалтерській школі Донецького учкомбіната УПК ЦСУ УРСР" та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", з 04.11.2022.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те що, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження правомірності своєї відмови, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення частково.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, Житомир,10003, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, 83, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №46 від 26.11.2022 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи вказаний у трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 08.09.1980, а саме: з 08.09.1980 по 27.04.1981 у фізіотерапевтичній лікарні Жданівського міського відділу охорони здоров`я; з 16.10.1981 по 06.08.1982 у Науково-дослідному проектно-конструкторському і технологічному інституті; з 18.08.1983 по 26.03.1986 на Жданівському металургійному комбінаті ім. Ілліча; з 25.09.1989 по 31.12.1998 у ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" та період навчання з 01.09.1982 по 22.06.1983 у "Жданівській бухгалтерській школі Донецького учкомбіната УПК ЦСУ УРСР" та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", з 04.11.2022.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п"ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п"ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 12 червня 2023 року.

Суддя А.В. Горовенко