Справа № 580/908/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року справа № 580/908/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

09.02.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №11 від 09.01.2023;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період з навчання з 01.09.1985 по 18.07.1986 у СПТУ №114 м. Донецька;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період роботи електрозварювальником ручного зварювання у ЗАТ Артемівський машинобудівний завод Вістек у 2004-2021 роках, та період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року включно;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу з 02.01.2023 пенсію за віком на пільгових умовах з виплатою заборгованості за пенсією з 02.01.2023 по день набрання рішенням суду законної сили.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 02.01.2023 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте відповідач рішенням №11 від 09.01.2023 не зарахував до стажу роботи позивача: період навчання з 01.09.1985 по 18.07.1986, оскільки у трудовій книжці відсутня дата видачі атестата і атестат не наданий; період роботи протягом жовтня 2021 року грудня 2022 року згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 23.09.1986, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні будь-які дані про трудові відносини, нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків; пільговий стаж роботи обчислений за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб про спеціальний стаж протягом 2004-2021 років та атестацію робочих місць за умовами праці, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній згідно з Додатком №5 до п. 20 порядку №637 відсутня, та відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного страхового стажу в шкідливих та особливо важких умовах праці та недосягненням пенсійного віку.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним позивач зазначає, що станом на 01.09.1985 була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.06.1974, яка не передбачала обов`язку внесення до трудової книжки дати видачі атестата.

У трудовій книжці позивача міститься запис №22, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, розділ 33, позиція 33, тому відсутня необхідність надання позивачем довідки на підтвердження пільгового стажу роботи протягом 2004-2021 років.

Щодо несплати роботодавцем страхових внесків за період роботи з жовтня 2021 року по грудень 2022 року, то з посиланням на постанову Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №266/1994/17 зазначив, що обов`язок сплати страхових внесків покладений на роботодавця, тому позивач не повинен нести від такої несплати негативні наслідки щодо свого пенсійного забезпечення.

Відповідач проти позову заперечив. 01.03.2023 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» передбачено, що до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів про час навчання у професійних навчально-виховних закладах. Проте у трудовий книжці позивача відсутня дата видачі атестата. Період роботи з 2004 по 2021 рік у ЗАТ «Артемівський машинобудівний завод» не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки за вказаний період відсутня уточнююча довідка та за вказаний період відсутні дані про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб. Також не може бути зарахований до пільгового стажу позивача період роботи з 01.10.2021 по 31.12.2022, оскільки за вказаний період відсутні дані про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 04.05.2023 у відповідача витребувано додаткові докази.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 25.04.2022 №7101- від 25.04.2022.

02.01.2023 у зв`язку з досягненням віку 55 років та наявністю пільгового стажу роботи за Списком №2 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком та на підтвердження страхового і пільгового стажу роботи за Списком №2 надав трудову книжку НОМЕР_2 .

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 від 23.01.1986 позивач ОСОБА_1 :

- у період з 01.09.1985 по 18.07.1986 проходив навчання в СПТУ №114 м. Донецька (диплом серії НОМЕР_4 );

- у період з 23.09.1986 по 31.08.1990 працював жестянщиком, газозварником на Макіївському автотранспортному підприємстві 04123;

- у період з 20.09.1990 по 27.02.1997 працював у виробничому кооперативі «Союз»;

- у період з 05.05.1997 по 05.01.1998 працював у Асоціації МиСП «ДА-ЛВ»;

- у період з 24.02.1998 по 05.09.2001 працював вантажником у ЗАОТ «Артемівський лікеро-горілчаний завод»;

- у період з 02.02.2004 по 31.05.2004 працював газоелектрозварювальником механічного цеху у ВАТ «Артемівський лікеро-горілчаний завод-плюс»;

- в період з 01.06.2004 по 30.09.2004 працював електрогазозварювальником механічного цеху у ВАТ «Артемівський лікеро-горілчаний завод-плюс»;

- з 12.10.2004 та на час звернення до суду працював електрозварювальником ручної зварки 5 розряду цеху ланцюгового виробництва в ЗАТ «Артемівський машинобудівний завод «ВІСТЕК» (у подальшому перейменовано на ПРАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек»), підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2, розділ 33, позиція 33.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області рішенням №11 від 09.01.2023 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №2 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в шкідливих та важких умовах праці та недосягненням пенсійного віку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003, а саме: 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з рішенням страховий стаж позивача складає 32 роки 08 місяців 01 день, пільговий стаж роботи за Списком №2 складає 10 років 11 місяців 02 дні.

До страхового стажу не зараховано періоди:

- навчання з 01.09.1985 по 18.07.1986 згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 23.09.1986, оскільки відсутня дата видачі атестата, атестат не надано;

- роботи протягом жовтня 2021 року - грудня 2022 року згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 23.09.1986, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні будь-які дані про трудові відносини, нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків.

Пільговий стаж за Списком №2, обчислений за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб про спеціальний стаж протягом 2004-2021 років та атестацію робочих місць за умовами праці. Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній згідно з додатком №5 до п. 20 Порядку №637 відсутня.

Згідно розрахунку стажу роботи за списком №2 пільговий стаж роботи позивача складає 10 років 11 місяців 2 дні за періоди роботи на ПРАТ «Машинобудівний завод «Вістек» з 12.10.2004 по 25.12.2004 - 2 міс. 14 дн; з 01.01.2005 по 03.12.2005 11 міс. 3 дн; з 01.01.2006 по 12.11.2006 10 міс. 12 дн; з 01.01.2007 по 19.12.2007 11 міс. 19 дн; з 01.01.2008 по 11.11.2008 10 міс. 11 дн; з 01.01.2008 по 08.10.2009 9 міс. 8 дн; з 01.01.2010 по 13.07.2010 6 міс. 13 дн; з 01.01.2011 по 03.08.2011 7 міс. 3 дн; з 01.01.2012 по 01.07.2012 6 міс. 1 день; з 01.01.2013 по 25.06.2013 5 міс. 25 дн; з 01.01.2014 по 06.06.2014 5 міс. 16 дн; з 01.01.2015 по 22.06.2015 5 міс. 22 дн; з 01.01.2016 по 01.08.2016 7 міс. 1 день;з 01.01.2017 по 11.07.2017 6 міс. 11 дн; з 01.01.2018 по 18.07.2018 6 міс. 18 дн; з 01.01.2019 по 12.06.2019 5 міс. 12 дн; з 01.01.2020 по 16.07.2020 6 міс. 16 дн; з 01.01.2021 по 07.08.2021 - 1 міс. 23 дн.

При визначенні пільгового стажу роботи за списком №2 відповідач врахував кількість календарних місяців і днів, які зазначені у розділі «Відомості по спеціальному стажу (за наявності даних за періоди до 2009 року включно) та «Відомості по спеціальному стажу (за наявності даних за періоди з 2010 року включно).

Вважаючи відмову у призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні відносини врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон №1058).

Згідно ст. 1 Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 114 Закону №1058 визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 необхідними умовами для чоловіків є: досягнення 55-річного віку, наявність страхового стажу роботи не менше 30 років та пільгового стажу роботи не менше 12 років 6 місяців.

Ч. 1 ст. 24 Закону №1058 передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 вказаної статті).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 вказаної статті).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-Х11 (далі Закон №1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже до введення системи персоніфікованого обліку трудовий стаж підтверджується трудовою книжкою.

Судом встановлено, що страховий стаж роботи позивача згідно з рішенням про відмову в призначенні пенсії від 09.01.2023 №11 становить 32 роки 8 місяців 01 день і є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, проте спірним є питання незарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1985 по 18.07.1986 згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 23.09.1986, оскільки відсутня дата видачі атестата, атестат не надано.

Згідно п. «д» ч. 1 ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно п. 2.17 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, що затверджена постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.06.1974 (далі Інструкція №162), в трудові книжки по місцю роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер і назву відповідних документів записи про час навчання в професійно-технічних і в інших училищах, на курсах і в школах по підвищенню кваліфікації, по перекваліфікації і підготовці кадрів.

Зі змісту копії трудової книжки НОМЕР_1 від 23.09.1986 вбачається, що у рядку 1 внесений запис про навчання позивача в СПТУ №114 м. Донецька з 01.09.1985 по 18.07.1986 на підставі диплому № НОМЕР_5 без зазначення дати його видачі.

Надаючи оцінку вказаній обставині суд зазначає, що пунктом 2.2 Інструкції №162 передбачено, що заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше недільного строку з дня прийому на роботу.

Пунктом 2.10 Інструкції №162 передбачено, що освіта середня, середня спеціальна чи вища- зазначаються тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома).

Зі змісту трудової книжки позивача № НОМЕР_1 вбачається, що запис про його навчання в СПТУ №114 м. Донецька внесений при прийомі позивача на роботу до Макіївського автотранспортного підприємства, на першій сторінці трудової книжки зазначена професія жестянщик, позивач також прийнятий на роботу жестянщиком 3 розряду.

За вказаних обставин суд вважає, що записом у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 підтверджується період його навчання в СПТУ №114 м. Донецька з 01.09.1985 по 18.07.1986, тому відмова у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу позивача вчинена з формальної підстави, тому є протиправною.

Отже позовна вимога про зобов`язання зарахувати період навчання до страхового стажу позивача є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи протягом жовтня 2021 року - грудня 2022 року згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 23.09.1986, суд зазначає таке.

Як зазначено вище, ч. 1 ст. 24 Закону №1058 передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ст. 113 Закону №1058 держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статті 4 Закону №2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статті 26 Закону №2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) вбачається, що за період з 01.10.2021 по 31.12.2021 позивачу була нарахована заробітна плата, проте відомості про сплату страхових внесків відсутні.

Таким чином, обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладено саме на ПРАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек», і вказаний обов`язок не був виконаний.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання ПРАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи з 01.10.2021 по 31.12.2021, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2019 у справі №266/1994/17.

За вказаних обставин період роботи позивача з 01.10.2021 по 31.12.2021 підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Щодо періоду роботи з 01.01.2021 по грудень 2022 року, то відомості про нарахування заробітної плати за вказаний період у Формі ОК-5 відсутні.

Крім цього згідно довідки від 25.04.2022 №7101- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивач фактично проживає в АДРЕСА_1 .

Отже факт роботи позивача на ПРАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» за період з 01.01.2021 по грудень 2022 року не підтверджується, тому відмова у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу позивача вчинена на законній підставі.

Щодо періоду пільгового стажу позивача за Списком №2 суд зазначає наступне.

Ч. 2 ст. 114 Закону У1058 передбачає, що пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу робот, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383) під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками (36-2003-п ), не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно п. 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93

N 637.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Абз. 4 пункту 20 Порядку №637 передбачає, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункті 18 Порядку №637 такими підприємствами, установами, організаціями або їх правонаступниками визначені ті, розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні),

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача не зазначено про те, що він працював у ПРАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» на посаді газоелектрозварювальника ручного зварювання повний робочий день; уточнююча довідка про пільговий стаж роботи позивачем не надана.

Оскільки позивач є внутрішньо переміщеною особою і працював на ПРАТ «Машинобудівний завод «Вістек», який розміщений в м. Бахмут в районі проведення воєнних (бойових) дій, пільговий стаж позивача визначений відповідачем за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідач стверджує що до пільгового стажу позивача за Списком №2 не зараховані періоди роботи у 2004-2021 роках у ПРАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек», оскільки відсутні дані про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб.

Проте вказане спростовується Формою 0К-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» та розрахунком страхового стажу позивача форма РС-право, згідно з якими до загального страхового стажу позивача період роботи з 12.10.2004 по 30.09.2021 на посаді електрогазозварювальника ручного зварювання у ПРАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек»,зарахований у повному обсязі.

Отже до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 підлягає зарахуванню період роботи на посаді газоелектрозварювальника ручного зварювання з 12.10.2004 по 30.09.2021, всього 16 років 11 місяців 18 днів.

Щодо періоду роботи з 01.10.2021 по грудень 2022, то він не підлягає зарахуванню до пільгового стажу за списком №2, позаяк у формі ОК-5 відсутні відомості про пільговий характер роботи позивача.

За вказаних обставин позивач набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, тому рішення відповідача №11 від 09.01.2023 про відмову у призначенні пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію з 02.01.2023 з виплатою заборгованості за період з дати призначення по день набрання рішенням суду законної сили суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відтак, зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із відмовою в призначенні пенсії позивачу з підстав неврахування певного періоду його роботи до пільгового стажу, суд вважає, що зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу є втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу.

При цьому встановлення пенсійному органу обов`язку зарахувати до пільгового стажу позивача спірні періоди його роботи та військової служби не є таким втручанням, оскільки відповідач протиправно не врахував записи трудової книжки позивача, що належним чином підтверджують пільговий характер спірного періоду трудової діяльності позивача, оскільки судом визначено обов`язок пенсійному органу здійснити свої дискреційні повноваження відповідно до Закону № 1058 та Порядку № 22-1.

Таким чином, з огляду на обставини справи та дискреційні повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсій за віком, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву від 02.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1985 по 18.07.1986 у СПТУ №114 м. Донецька, та до пільгового стажу за списком №2 періоду роботи на посаді газоелектрозварювальника ручного зварювання у ЗАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» з 12.10.2004 по 30.09.2021.

Надавши оцінку доказам, наявним в матеріалах справи. суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до задоволених вимог.

Позивачем був сплачений судовий збір на загальну суму 1984 грн 80 коп, отже стягненню на його користь підлягає 992 грн. 40 коп (розрахунок: 1984,80 / 2).

Керуючись ст.5, 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №11 від 09.01.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) від 02.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1985 по 18.07.1986 у СПТУ №114 м. Донецька, до страхового стажу періоду роботи у ПРАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» з 01.10.2021 по 31.12.2021 та до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України періоду роботи на посаді газоелектрозварювальника ручного зварювання у ПРАТ «Артемівський машинобудівний завод «Вістек» з 12.10.2004 по 30.09.2021.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО