Справа № 420/1235/22
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/1235/22
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості: по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості - 105491 грн. 37 коп. на бюджетний рахунок - № UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м. Одеса/18010200.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на 25.11.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості становить 105491,37 грн. Позивач зазначає, що у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми "Ф" №183379-50 від 27.09.2019 року, яку направлено платнику податків рекомендованим листом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 78667 грн. 35 коп. на бюджетний рахунок №UA0015744, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Одеса/18010200. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Частково не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю позовну заяву. Доводами апеляційної скарги зазначено, що відповідно до даних Головного управління ДПС в Одеській області фізична особа- платник податків ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на яку і було направлено податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1551 від 15.04.2021 року. Таким чином, на думку апелянта, судом не враховано, що фізична особа-платник податків якщо змінює місце проживання, то вона повинна повідомити про зміну своєї податкової адреси територіальний орган ДПС за новим місцем проживання.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що відповідач - ОСОБА_1 зареєстрована, з 02.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 .

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом також встановлено, що ОСОБА_1 08.04.2005 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_3 .

24.03.2017 року вчинено запис № 5011023 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за власним рішенням.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника податків податкова заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості становить - 105491,37 грн.

Заборгованість, що підлягає сплаті по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості виникла в результаті:

- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №20346-13 від 27.02.2018 року на загальну суму 25 617,92 грн. (основний платіж);

- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0-1551 від 25.04.2019 року на загальну суму 26 437,82 грн. (основний платіж);

- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0022129- 5005-1551 від 10.02.2020 року на загальну суму 26 611,61 грн. (основний платіж);

- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0158129- 2403-1551 від 15.04.2021 року на загальну суму 26 824,02 грн. (основний платіж).

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості у встановлені законодавством строки, податковим органом винесено податкову вимогу форми "Ф" від 27.09.2019 року за № 18337-50, яку направлено за адресою ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення (форми «Ф») №20346-13 від 27.02.2018 року, №0-1551 від 25.04.2019 року, №0022129- 5005-1551 від 10.02.2020 року, №0158129- 2403-1551 від 15.04.2021 року надіслано на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з 02.04.2021 року відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1551 від 15.04.2021 року надіслано не за зареєстрованим місяцем проживання відповідача. Тобто, направлення даного податкового повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1551 від 15.04.2021 року за адресою 65049, Одеська обл., м.Одеса, вул. Обільна, будинок 46 не є доказом його вручення у порядку, визначеному п.42.4 ст.42 Податкового кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважав, що грошове зобов`язання у розмірі 26 824,02 грн, нараховане по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0158129- 2403-1551 від 15.04.2021 року є неузгодженим, а тому, зважаючи на те, що грошове зобов`язання, яке позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 є частково неузгодженим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача 78667 грн.35 коп. (105 491 грн. 37 коп. - 26 824 грн. 02 коп.).

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а тому з врахуванням наведеного, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції лише в цій частині та в цій частині не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 58.3 ст. 58 ПК України).

Так, відповідно до п. 42.1 - 42.3 ст. 42 Податкового кодексу, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Пунктом 42.5 ст. 42 Податкового кодексу передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному ст. 42 Кодексу.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків в контролюючому органі. Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Отже, платник податків відповідно до норм чинного законодавства зобов`язаний визначити свою податкову адресу, і повідомити податковий орган про зміну свого місцезнаходження.

Колегія суддів звертає увагу, що добросовісний платник податків, зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції, у разі невиконання цього обов`язку, платник не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 120/479/21-а.

Як вбачається з матеріалів справи відділ ведення Державного реєстру фізичних осіб платників податків на службовий лист від 23.11.2021 р. № 1002/15-32-13-04-06, щодо надання відомостей з інформаційної бази даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків про податкову адресу, а також дату народження по боржникам надав відповідь, що відповідно до інформаційної бази даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, станом на 24.11.2021 р. ОСОБА_1 зареєстрована у центральній базі даних/окремому реєстрі Державного реєстру , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Адреса проживання: АДРЕСА_4 (а.с. 17).

Оскільки податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1551 від 15.04.2021 року на загальну суму 26 824,02 грн. направлялося за вищезазначеною податковою адресою позивача, то оскаржуване податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим позивачу в розумінні ст. 42 ПК України.

Колегія суддів зазначає, що жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі №360/4692/19.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») №0-1551 від 15.04.2021 року на загальну суму 26 824,02 грн. направлялося за податковою адресою позивача, а саме: АДРЕСА_4 , оскільки ОСОБА_1 не повідомляла податковий орган про зміну свого місцезнаходження.

З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції, про те, що грошове зобов`язання у розмірі 26 824,02 грн, нараховане по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0158129- 2403-1551 від 15.04.2021 року є неузгодженим колегія суддів вважає помилковим, у зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 26 824,02 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот двадцять чотири гривні дві копійки) на бюджетний рахунок №UA0015744, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код , отримувач коштів ГУК в Одеській області/м.Одеса/18010200.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик