Справа № 320/14892/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 червня 2023 року № 320/14892/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області про визнання протиправними (незаконними) дії відповідача - видача Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 222 від 28.04.2005.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 позовну заяву залишено без руху.

На адресу суду від позивача надійшла заява про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, позивач незгоден зі змістом та вимогами суду, викладеними в ухвалі від 23.05.2023. На думку позивача, суддя, залишаючи позовну заяву без руху, неадекватно реагує на позовні вимоги та додані до них письмові докази, що, на думку ОСОБА_1 , є наслідком ігнорування рішення Євросуду у справі «Харченко проти України»; зазначає, що суддею проігноровані вимоги статті 72, 122 Кодексу адміністративного судочинства України; в ухвалі про залишення позову без руху суддею зазначено про обставини, які не стосуються справи; судом сплутані поняття «спірного» і «фіктивного свідоцтва»; суддею зроблено помилковий висновок про час (момент) виникнення права на звернення до суду; суддею зроблено надуманий висновок про незаконність рішення відповідача, без урахування відсутності доводів позивача про таке; суддя продовжує неадекватно реагувати на позовні вимоги та додані до них письмові докази, що є наслідком ігнорування рішення Євросуду у справі «Харченко проти України»; судом безпідставно зроблено власний (помилковий) бездоказовий та без посилання на норми права висновок про спірне свідоцтво та посилання на номера адміністративних справ, які його (висновок) спростовують та підтверджують позовні вимоги; суддя продовжує неадекватно реагувати на позовні вимоги, додані до них письмові докази та використовує неюридичні словосполучення на відмову у відкритті провадження у справі, що є наслідком ігнорування рішення Євросуду у справі «Харченко проти України»; суддя зробила власний (неадекватний), бездоказовий, без посилання на норми права, висновок про момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав та пропущення строку для звернення до суду; суддя продовжує неадекватно реагувати на резолютивну частину позовних вимог, оскільки ані наданими доказами, ані законодавством не передбачено прийняття рішення для заміни дійсного свідоцтва на фіктивне, що є наслідком ігнорування рішення Євросуду у справі «Харченко проти України». Викладені в заяві обставини, на думку ОСОБА_1 , викликають у нього переконання стосовно того, що суддя Шевченко А.В. не може здійснювати правосуддя безсторонньо. На думку заявника, наведені ним обставини виключають участь судді у розгляді справи.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Шевченко А.В., суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною першою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як було зазначено судом вище, підставою для відводу судді Шевченко А.В. фактично є незгода позивача із постановленими процесуальними рішеннями щодо розгляду справи, тобто з процесуальними діями судді під час розгляду цієї адміністративної справи, а отже, ця заява не містить підстав для відводу судді, які визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Жодних інших доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які б свідчили про сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Шевченко А.В. позивачем суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

З огляду на вищевикладене, на думку суду, зазначені позивачем обставини не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В. у вирішенні цієї адміністративної справи, у зв`язку з чим заява позивача про відвід в адміністративній справі №320/14892/23 є не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача про відвід судді Шевченко А.В. в адміністративній справі №320/14892/23 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Леонтович А.М.