Справа № 580/169/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року справа № 580/169/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Цаплі І.Ю.,

представника позивача - Савенко Ю.Н. (за довіреністю),

представника відповідача Ковдій І.І. (в порядку самопредставництва),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства Азот до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним і скасування рішення,

встановив:

09 січня 2023 року приватне акціонерне товариство Азот звернулося до суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить визнати протиправним та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.12.2022 №56566589 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову старший державний виконавець не взяв до уваги, що відповідно до приписів статті 57 Закону № 1404-VІІІ визначення вартості майна Боржника здійснюється за взаємною згодою сторін виконавчого провадження, не встановив наявності чи відсутності досягнутої в порядку частини 1 статті 57 Закону № 1404-VIII згоди сторін щодо вартості майна. Крім того, позивач зазначив, що 23.11.2022 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України складено постанову про опис та арешт майна ЗВП №59959397. Дана постанова оскаржена до суду і є предметом розгляду справі №580/6039/22. Рішення суду в даній справі не набрало законної сили, а тому відповідачем передчасно включено до складу майна, яке підлягає оцінці, з метою подальшого продажу на електронних (прилюдних) торгах. Також позивач посилається на неправомірний опис та арешт транспортних засобів, які включенні до переліку майна, що підлягає оцінці з метою подальшого продажу на електронних (прилюдних), а саме пожежних автомобілів, які є транспортними засобами спеціального призначення.

Ухвалою суду від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обгрунтування відзиву зазначив, що повноваження виконавця вирішувати, залучати чи не залучати суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, стосуються лише проведення оцінки майна, вартість якого він може визначити самостійно, та не розповсюджуються на проведення оцінки нерухомого майна, стосовно якої частина четверта статті 57 Закону № 1404-VІІІ передбачає лише один варіант поведінки, який є обов`язковим для виконавця - залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Положення статті 57 Закону № 1404-VІІІ не зобов`язують виконавця самостійно з`ясовувати, чи досягли сторони між собою згоди щодо вартості майна боржника, та керуватись для визначення вартості майна боржника лише повідомленням про намір досягнути такої згоди в майбутньому.

Представник позивача у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

На примусовому виконанні відповідача перебуває зведене виконавче провадження №59959397 (далі - ЗВП), до складу якого входять 15 виконавчих проваджень про стягнення грошових коштів з позивача на загальну суму боргу ,56грн.

01.12.2022 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Т.Є. винесено постанову ВП №56566589 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання приватне підприємство «Габ`яно» в особі Мокрицького С.І., який має сертифікат, виданий 09.04.1997 №811 Фондом державного майна України спільно з Українським товариством оцінювачів

Вважаючи постанову ВП №56566589 від 01.12.2022 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні протиправною, позивач звернувся до суду.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною ст. 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частини перша та друга статті 57 Закону № 1404-VІІІ передбачають, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно із частиною третьою статті 57 Закону № 1404-VІІІ у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (частина четверта статті 57 Закону № 1404-VІІІ).

Аналіз статті 57 Закону № 1404-VІІІ дозволяє дійти висновку, що для завдань виконавчого провадження вартість майна боржника може бути визначена двома шляхами:

1) за згодою сторін (та заставодержателя), про досягнення якої вони мають повідомити виконавця у встановленому порядку;

2) у разі недосягнення такої згоди виконавець самостійно визначає вартість майна за ринковими цінами, які діють на день визначення;

3) залучення для оцінки майна суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Повноваження виконавця вирішувати, залучати чи не залучати суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, стосуються лише проведення оцінки майна, вартість якого він може визначити самостійно, та не розповсюджуються на проведення оцінки нерухомого майна, стосовно якої частина четверта статті 57 Закону N 1404-УІІІ передбачає лише один варіант поведінки, який є обов`язковим для виконавця - залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Положення статті 57 Закону N9 І404-VІІІ не зобов`язують виконавця самостійно з`ясовувати, чи досягали сторони між собою згоди щодо вартості майна боржника, та керуватись для визначення вартості майна боржника лише повідомленням про намір досягнути такої згоди в майбутньому.

Суд зазначає, що матеріали справи повідомлення від сторін виконавчого провадження про намір досягти згоди щодо вартості такого майна не містить.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 910/10956/15 (постанова від 20 липня 2022 року).

Статтею 20 Закону N 1404-УІІІ. передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Отже, за буквальним змістом цієї норми виконавець при проведені оцінки майна боржника залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про що виносить постанову. Жодної вимоги про призначення конкурсу з визначення такого суб`єкта оціночної діяльності зазначений закон не містить.

Таким чином, положення щодо конкурсних засад визначення суб`єкта оціночної діяльності для такої оцінки на здійснення оцінки у процедурі виконавчого провадження не розповсюджуються, а призначення суб`єкта оціночної діяльності відбувається на підставі постанови виконавця.

Щодо тверджень позивача про передчасність включення до складу майна, яке підлягає оцінці, з метою подальшого продажу на електронних (прилюдних) торгах, нежитлового приміщення Цех ЦЛО - будівлі центральної лабораторії корпус № 112 та транспортних засобів, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 580/6039/22 у задоволені позову приватного акціонерного товариства Азот до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) від ЗВП №59959397 від 23.11.2022 відмовлено. Зазначене рішення залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023.

Аналогічні обставини склалися і з приводу транспортних засобів на які наголошує позивач у позові.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 у справі № 580/6038/22 відмовлено у задоволені позову ПрАТ «АЗОТ» про визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у ЗВП № 59959397 від 23.11.2022. повністю. Зазначене рішення набрало законної сили 14.02.2023.

Крім того, суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.12.2022 №56566589 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а не постанови про опис та арешт майна від 23.11.2022.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, в задоволенні яких належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО