Справа № 722/900/23
Суддя: Суський О. І.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/900/23
Номер провадження 2-а/722/7/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Cуського О.І.

секретаря Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом, поданим Шалар Іоном Васильовичем в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та УПП у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД №350226 від 03.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шалар І.В. звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеною позовною заявою. Посилався на те, що 03.05.2023 року поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Маликом О.О. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову БАД №350226 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. З оскаржуваною постановою сторона захисту не погоджується та вважає її такою, що винесена всупереч вимогам законодавства України, які регулюють відносини в сфері дорожнього руху, без всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи, які потрібні для об`єктивного розгляду справи, оскільки правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не порушував, під час розгляду справи поліцейський УПП у Вінницькій області не в повному обсязі було з`ясовано усі обставин, а саме основне чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також не з`ясували обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, упереджено та не об`єктивно прийняв відповідне рішення про накладення адміністративних стягнень.

03.05.2023 року близько 18 год. 30 хв. рухаючись на автомобілі марки «ТОYОТА САМRY», д.н.з. НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі АД М21, 244 км. Козятинський район Вінницької області, був зупинений працівником поліції, який повідомив, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив п.2.9.(д) Правил дорожнього руху України, а саме керуючи транспортним засобом користувався засобом зв`язку, а саме мобільним телефоном тримаючи його у руці.

Суб`єктивна думка та припущення інспектора УПП, що викладені у постанові, не відповідають положенням ст.251 КУпАП та є недостовірними. Висновок, про те, що ОСОБА_1 скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними та допустимими доказами. Інспектор поліції незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, позбавив ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція). Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським не були на вимогу ОСОБА_1 пред`явлені докази правопорушення, неповно роз`яснені права, можливість скористатись правовою допомогою забезпечена не була, докази стверджуваного порушення досліджені не були.

Як вбачається з постанови, поліцейський УПП у Вінницькій області при її винесені у постанові у графі 7. До постанови додаються: зазначено про долучення - «відео з б.к. 467730», однак з вказаним доказом належним чином ОСОБА_1 не був ознайомлений, позбавлений можливості отримати копію доказів, на яких ґрунтується висновок поліцейського про можливе скоєння адміністративного правопорушення. Доказів вини позивача, інших доказів, пояснень, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про порушення ПДР працівником поліції зібрано не було, а сама постанова таких доказів не містить.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КУпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів відеофіксації або фото фіксації порушення ПДР ОСОБА_1 , поліцейським патрульної поліції надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст.33 КУпАП, поліцейським патрульної поліції не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Важає, що грубим порушенням також є порушення права на захист, оскільки ОСОБА_1 про таке право хоча був проінформований, однак не зміг в повній мірі використати для свого захисту, що в подальшому стало порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності та підставою для винесення оскаржуваної постанови за неповним з`ясуванням всіх обставин справи та перевірки їх належними і допустимими доказами.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №350226 від 350226 року, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник -адвокат Шалар І.В. в судове засідння не з`явились, своєчасно були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Представник відповідача управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Ковальчук Д. в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова винесена законно та з дотриманням всіх вимог.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 03.05.2023 року поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Маликом О.О. відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАД №350226 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що 03.05.2023 року о 18 год. 22 хв. у Вінницькій області Козятинський район, по автодорозі М21, 244 км., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ТОYОТА САМRY», д.н.з. НОМЕР_1 користувався засобом зв`язку, а саме мобільним телефоном тримаючи його в руці, чим порушив п.2.9 (д) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність зокрема, за користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

При винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення не виконані вимоги вищезазначеної норми та в якості доказів не надано жодних даних, які передбачені ст. 251 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та іншими документами.

Тобто, КУпАП зобов`язує суб`єкта владних повноважень, що використовує свої повноваження, перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, зібрати всі докази, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростувати надані свідчення.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем не додано до постанови, жодного доказу в обґрунтування законності зупинки транспортного засобу позивача, винесеної ним постанови та накладення штрафу. На підтвердження встановленого у постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення ОСОБА_1 ПДР України, передбачених ст.251 КУпАП, зокрема: пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, відповідачем не надано, що вбачається з оскаржуваної постанови.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем порушено стст. 283, 284 КУпАП, відповідно до якої необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Також працівником патрульної поліції, не було дотримано вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП. Тим самим було грубо порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право надавати правову допомогу особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані відомості про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи.

Всіх наданих позивачу цим законом прав він був позбавлений, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ч.3 ст.258 КУпАП, працівник поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Такі правові висновки зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

З даним правопорушення позивач не погоджується, оскільки ПДР не порушував і жодних доказів вчинення ним порушення ПДР зазначеного в постанові поліцейського не вказано, не досліджено обставини справи в сукупності.

Крім цього, як вбачається з перегляду відеозапису доданого представником відповідача до відзиву на позовну заяву, даний відеозапис не відображає обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 . Тобто, жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення п.2.9 (д) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем суду не було надано.

З огляду на викладене, враховуючи наявні матеріали, суд вважає, що зі сторони ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не вбачається, оскільки будь-яких доказів на підтвердження обставин викладених в постанові відповідачем не надано.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03.05.2023 серії БАД №350223 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

За змістом статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору, який сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 536,80 грн.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з урахуванням того, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн підлягають до стягнення з відповідача, який виступав у справі як суб`єкт владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та УПП у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД №350226 від 03.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №350226 від 03.05.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (м.Київ, вул. Федора Ернеста,3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: