Справа № 420/10261/22
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (; адреса: вул. Жуковського, буд. 1, м. Одеса, 65000) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (ВЧ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з 24.02.2022 р. в лютому 2022 р., в березні 2022 р., в квітні 2022 р. додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

зобов`язати Південне регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (ВЧ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 24.02.2022 р. за лютий 2022 р., березень 2022 р., квітень 2022 р. додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених платежів.

У тексті позовної заяви також викладене клопотання про витребування доказів у відповідача, обґрунтоване відмовою останнього у наданні цих доказів на адвокатський запит представника позивача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2022 року справа № 420/10261/22 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст. 262 КАС України), витребувано у Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) належним чином завірені копії документів: 1. Бойове завдання групі офіцерів Південного регіонального управління від 28.02.2022 р.; 2. Бойове завдання групі офіцерів Південного регіонального управління від 22.03.2022 р.; 3. Бойове завдання групі офіцерів Південного регіонального управління від 02.05.2022 р.; 4. Бойовий наказ Південного регіонального управління від 15.05.2022 р. № 97-АГ-ДСК.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач починаючи з 24.02.2022 р. у лютому 2022 р., березні 2022 р., квітні 2022 р., перебуваючи на території Одеської області, яка визначена районом ведення бойових (воєнних) дій, брав безпосередню участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в складі Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України, однак додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 нараховано лише в травні 2022 р. у розмірі 9333,33 грн. та в червні 2022р. 75569,90 грн. Позивач вважає, що Відповідач безпідставно та протиправно не нараховував та не виплатив належну йому додаткову грошову винагороду збільшену до 100000 грн., передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з 24.02.2022 р. у лютому 2022 р., березні 2022 р., квітні 2022 р., як особі яка брала участь у бойових діях та забезпечувала здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо на території Одеської області у період здійснення зазначених заходів.

29.08.2022 року відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 15.04.2022 по 18.04.2022 та з 30.03.2022 по 14.04.2022, з 06.05.2022 по 06.05.2022, з 16.05.2022 по 31.05.2022, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а відповідно до наказів Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 11.05.2022 № 250-аг та від 10.06.2022 № 308-ос йому в повному розмірі виплачена додаткова винагорода, яка була збільшена до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, що підтверджується позивачем у позовній заяві.

30.08.2022 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що перебуваючи у складі Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України та його територіальних підрозділах, у період безпосередньої участі у бойових діях/забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, з 24.02.2022 р. у лютому 2022 р., березні 2022 р., квітні 2022 р. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютою 2022 р. № 168 полковнику ОСОБА_1 , заступнику начальника штабу - начальнику відділу управління служби Південного регіонального управління (м. Одеса) має бути нарахована та виплачена додаткова винагорода, збільшена до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

08.09.2022 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, яка була прийнята судом, в якій він просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (ВЧ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з 24.02.2022 р. в лютому 2022 р., в березні 2022 р., в квітні 2022 р. додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень розмірі, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

зобов`язати Південне регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (ВЧ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 24.02.2022 р. за лютий 2022 р., березень 2022 р., квітень 2022 р. додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень, встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням проведених платежів.

25.10.2022 року відповідач подав суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивач в інші дні відповідно до пункту 2 Наказу 164 не брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів та не виконував бойових (спеціальних) завдань та інших заходів, у зв`язку з цим начальник регіонального управління та органи Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії були позбавленні можливості надати Відповідачу довідки про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Відповідач вказує, що виплатив Позивачу додаткову винагороду, яка збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах в повному розмірі.

26.10.2022 року представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що доводи відповідача спростовуються долученими до позовної заяви документами, які є належними доказами та підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях/у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, та не потребують додаткового підтвердження іншими доказами, тому наявні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. за лютий 2022 р., березень 2022 р., квітень 2022 р. за його безпосередню участь у бойових діях/забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходить службу в Південному регіональному управлінні (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на посаді заступника начальника штабу - начальника відділу управління служби Південного регіонального управління (м. Одеса).

Як вказує позивач, починаючи з 24.02.2022 р. у лютому 2022 р., березні 2022 р., квітні 2022 р., перебуваючи на території Одеської області, яка визначена районом ведення бойових (воєнних) дій, він брав безпосередню участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в складі Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України.

Відповідно до архівної відомості (позиція 14) щодо нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з січня 2022 р. по червень 2022 р. вбачається, що додаткова винагорода передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» йому була нарахована та виплачена наступним чином: в березні 2022 р. - 29550,69 грн.; в квітні 2022 р. - 5806,45 грн.; в травні 2022 р. - 30000 грн.; в червні 2022 р. - 30000 грн., при цьому збільшену додаткову винагороду (позиція 15 в архівній відомості) позивачу виплачувалося, починаючи з травня 2022 року.

Саме із невиплатою збільшеної додаткової винагороди згідно із Постановою Кабміну України №168 за період з 24.02.2022 року по квітень 2022 року включно не погоджується позивач, що й спричинило звернення до суду з позовом.

Позивач вважає, що йому повинні були виплатити додаткову винагороду збільшену до 100000 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 в лютому, березні, квітні 2022 року, що не було здійснено відповідачем.

У відповідь на адвокатський запит щодо надання інформації про здійснення позивачу виплати додаткової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у період з 24.02.2022 року по 01.07.2022 року відповідачем було повідомлено, що вказана доплата здійснювалася за періоди: відповідно до наказу Південного регіонального управління від 11.05.2022 року № 250-аг з 15.04.2022 року по 18.04.2022 року в розмірі 9333,33 грн.; відповідно до наказу Південного регіонального управління від 10.06.2022 року № 308-ос з 30.04.2022 року по 14.04.2022 року, 06.05.2022 року, з 16.05.2022 року по 31.05.2022 року в розмірі 75569,76 грн.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати з 24.02.2022 року в лютому 2022 року, в березні 2022 року, в квітні 2022 року додаткової винагороди збільшеної до 100000 гривень встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ця постанова набрала чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.

Постановами Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 року, № 754 від 01.07.2022 року, № 1066 від 27.09.2022 року, № 1146 від 08.10.2022 року, № 43 від 20.01.2023 року до вказаної постанови № 168 від 28.02.2022 року були внесені відповідні зміни та доповнення.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року постановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно Закону України «Про Державну прикордонну службу України» державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»; участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів; участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом; участь у здійсненні державної охорони місць постійного і тимчасового перебування Президента України та посадових осіб, визначених у Законі України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб»; охорона закордонних дипломатичних установ України; координація у мирний час діяльності утворених відповідно до законів України військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України, відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про державний кордон України»; координація діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України, пропуску до/з тимчасово окупованої території України або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду. Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України.

Відповідно до Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 84 від 13.03.2022 р. «Про визначення районів ведення бойових дій», відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», для забезпечення належної організації відбиття збройної агресії російської федерації та визначення районів бойових дій визначено районом ведення бойових дій Одеську область 24.02.2022 р., 25.02.2022 р., 28.02.2022 р., 05.03.2022 р., 07.03.2022 р., 10.03.2022 р. по 12.03.2022 р.

Згідно Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 101 від 30.03.2022 р. «Про внесення змін до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 84 від 13.03.2022 р., відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІX, Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України» та з метою уточнення переліку районів ведення бойових дій на території України, у яких проводились заходи з відбиття збройної агресії російської федерації, внесено зміни до Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.03.2022 р. № 84 «Про визначення районів ведення бойових дій» та визначено Одеську область районом ведення бойових дій 24.02.2022 р., 25.02.2022 р., з 26.02 по 27.02.2022 р., 28.02.2022 р., з 01.03.2022 р. по 04.03.2022 р., 15.03.2022 р., 05.03.2022 р., з 06.03.2022 р. по 09.03.2022 р., з 10.03.2022 р. по 12.03.2022 р.

Відповідно до Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 102 від 01.04.2022 р. «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», для забезпечення належної організації відбиття збройної агресії російської федерації та визначення районів бойових дій, визначено районом ведення бойових дій Одеську область з 13.03.2022 р. по 31.04.2022 р.

Згідно Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 125 від 30.04.2022 р. «Про визначення районів ведення бойових дій», відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», для забезпечення належної організації відбиття збройної агресії російської федерації та визначення районів бойових дій, визначено районом ведення воєнних (бойових) дій Одеську область з 21.04.2022 р. по 30.04.2022 р.

На підставі Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 84 від 13.03.2022 р. «Про визначення районів ведення бойових дій», Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.03.2022 р. № 13 «Про визначення районів ведення бойових дій», відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», встановлено районом ведення бойових дій Одеську область та наказано врахувати в організації виконання завдань органами Державної прикордонної служби України під час участі з відбиття збройної агресії Російської Федерації проти України 24.02.2022 р., 25.02.2022 р., 28.02.2022 р., 05.03.2022 р., з 07.03.2022 р. по 09.03.2022 р., з 10.03.2022 р. по 12.03.2022 р.

Відповідно до Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 р. № 17 «Про внесення змін до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.03.2022 р. № 13», відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 84 від 13.03.2022 р. «Про визначення районів ведення бойових дій» встановлено перелік районів бойових дій, а також наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 101 від 30.03.2022 р. «Про внесення змін до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 84 від 13.03.2022 р» внесено зміни до переліку районів бойових дій, серед яких: 24.02.2022 р. - Одеська область, акваторія Чорного га Азовського морів в межах територіальних вод України; 25.02.2022 р. - Одеська область, акваторія Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод України; з 26.02.2022 р. по 27.02.2022 р. - акваторія Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод України; 28.02.2022 р. Одеська область, акваторія Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод України; з 01.03.2022 р. по 04.03.2022 р. акваторія Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод України; 05.03.2022 р. - Одеська область, акваторія Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод України; з 06.03.2022 р. по 09.03.2022 р. - Одеська область, акваторія Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод України; з 10.03.2022 р. по 12.03.2022 р. - Одеська область, акваторія Чорного та Азовського морів в межах територіальних вол України.

Згідно Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 11.04.2022 р. № 19 «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій», на виконання пункту 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 р. № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168», наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 84 від 13.03.2022 р. «Про визначення районів ведення бойових дій» (зі змінами), наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 102 від 01.04.2022 р. «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», визнано органи Державної прикордонної служби України, які відповідно до розпоряджень (наказів, директив) Адміністрації Державної прикордонної служби України включені до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, такими, що брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій у період з 24.02.2022 р. по 31.03.2022 р., зокрема Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України.

Відповідно до Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.05.2022 р. № 21 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІX Законів України «Про правовий режим воєнного стану», «Про оборону України», Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 125 від 30.04.2022 р. «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», врахувати в організації виконання завдань органами Державної прикордонної служби України під час участі з відбиття збройної агресії російської федерації проти України райони ведення воєнних (бойових) дій, серед яких: з 01.04.2022 р. по 20.04.2022 р. - Одеська область, акваторія Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод України; з 21.04.2022 р. по 30.04.2022 р. - Одеська область, акваторія Чорного та Азовського морів в межах територіальних вод України.

Згідно Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.05.2022 р. №' 23 «Про склад органів та підрозділів, які брати участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій», на виконання пункту 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 р. № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168», наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 125 від 30.04.2022 р. «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», визнано органи Державної прикордонної служби України, які відповідно до розпоряджень (наказів, директив) Адміністрації Державної прикордонної служби України включені до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, такими, що брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій у період з 01.04.2022 р. по 30.04.2022 р., зокрема Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України.

Представник позивач стверджує, що право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. виникає у військовослужбовця при безпосередній участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до п.1 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168» на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) виплачувати додаткову винагороду (пропорційно із розрахунку на місяць) у розмірі 30000 гривень (з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір цієї винагороди збільшується до 100000 гривень включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Згідно з п.2 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168» під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з-під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій; виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Пунктом 3 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168» визначено виключний перелік документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходів, а саме: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону. КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Суд зазначає, що безпосередня участь військовослужбовця в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах бойових дій - це виконання бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), що ведуть воєнні (бойові) дії у складі створених або діючих угруповань, на підставі визначених вищим керівництвом завдань у районі ведення бойових дій.

Також, це можуть бути завдання із всебічного забезпечення угруповань Сил оборони держави в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями, інші бойові або спеціальні завдання, бойові завдання щодо руху опору на тимчасово окупованих територіях, завдання з ведення оперативної розвідки в районі ведення бойових дій або на тимчасово окупованих територіях. Це є й такі завдання, що виконують військовослужбовці як в районах бойових дій, так і поза їх межами. Це бойові завдання з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, бойові завдання з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань, виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей, здійснення польотів та ведення повітряного бою, виведення сил та засобів з-під удару противника, виконання бойових завдань кораблями, катерами та морськими суднами.

Тобто, особа не набуває права на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. лише у зв`язку із віднесенням її до переліку осіб, передбачених п.1 Постанови № 168, які перебувають у підпорядкуванні органів, які входять до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, та перебувають у районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

За вказаних представником позивача умов, будь-яка особа із числа осіб зазначених в п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», перебуваючи у підпорядкуванні органів, які входять до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, та перебувають у районах ведення бойових дій (територія Одеської області) у період здійснення зазначених заходів (з 24.02.2022 року до кінця квітня 2022 року), повинна була отримати збільшену до 100000 гривень додаткову винагороду, що на думку суду є безпідставним та таким, що здійснено з невірним тлумаченням норм законодавства.

Суд зазначає, що така особа, крім зазначеного, повинна безпосередньо виконувати бойові завдання у складі військової частини (підрозділу), що ведуть воєнні (бойові) дії у складі створених або діючих угруповань, на підставі визначених вищим керівництвом завдань у районі ведення бойових дій, що в свою чергу повинно підтверджуватися відповідними наказами та бойовими розпорядженнями.

При цьому, в підтвердження виконання службових (бойових, спеціальних) завдань заступником начальника штабу - начальником відділу управління служби Південного регіонального управління (м. Одеса) Дьоміним Михайлом Анатолійовичем в той період до суду було надано відповідні накази.

Згідно Витягу з Наказу Начальника Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України від 21.02.2022 р. № 34-ВВ, полковник ОСОБА_1 , заступник начальника відділу управління службою штабу, з 19.02.2022 р. по 21.02.2022 р. перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_4 прикордонному загоні на підставі наказу Південного регіонального управління № 106-АГ від 18.02.2022 р., посвідчення про відрядження № 75.

Відповідно до Витягу з Наказу Начальника Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України від 11.03.2022 р. № 51-ВВ, полковник ОСОБА_1 , заступник начальника відділу управління службою штабу, вибув у службове відрядження з 28.02.2022 р. на ділянку НОМЕР_4 прикордонного загону на підставі бойового завдання групі офіцерів ІНФОРМАЦІЯ_1 регіонального управління від 28.02.2022 року.

22.03.2022 р. Позивач прибув зі службового відрядження, в якому перебував з 28.02.2022 р. на ділянці НОМЕР_4 прикордонного загону на підставі бойового завдання групі офіцерів Південного регіонального управління від 28.02.2022 р., згідно Витягу з Наказу Начальника Наказу Начальника Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України від 24.03.2022 р. № 62-ВВ.

18.04.2022 р. ОСОБА_1 прибув зі службового відрядження, в якому перебував з 22.03.2022 р. у н. п. Березівка Одеської області на підставі бойового завдання групі офіцерів Південного регіонального управління від 22.03.2022 р., згідно Витягу з Наказу Начальника Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України від 18.04.2022 р. № 85-ВВ.

На підставі Припису від 18.04.2022 р. № 12/17, направлення від 18.04.2022 р. № 30/28, полковника ОСОБА_1 направлено до Одеського військово-медичного клінічного центру м. Одеса з 18.04.2022 р.

Згідно Витягу з Наказу Начальника Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України від 24.04.2022 р. № 91-ВВ, ОСОБА_1 прибув з лікування з 24.04.2022 р. з Одеського військово-медичного клінічного центру (клінічного госпіталю), м. Одеса на підставі припису від 18.04.2022 р. № 12/17.

Полковник ОСОБА_1 , заступник начальника відділу управління службою штабу, вибув у службове відрядження з 06.05.2022 р. на ділянку відповідальності НОМЕР_5 прикордонного загону на підставі бойового завдання групі офіцерів Південного регіонального управління від 02.05.2022 р., посвідчення про відрядження № 279, згідно Витягу з Наказу Начальника Наказу Начальника Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України від 06.05.2022 р. № 101-ВВ.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що з 24.02.2022 року за лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року позивач має право на нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць, як особі, яка на період дії воєнного стану брала безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

При цьому суд констатує, що підстави для визначення суми нарахування (та відповідно, виплати) збільшеної додаткової винагороди є дискреційним повноваженням відповідача, у реалізацію якого суд не має повноважень втручатися, оскільки визначення періодів з 24.02.2022 року по квітень 2022 року включно участі позивача у таких заходах підтверджується виключно відповідачем шляхом видання відповідних наказів на підставі оформлених довідок.

Відповідач не навів доречних та суттєвих аргументів щодо того, на яких підставах не були враховані спірні періоди участі позивача у бойових діях та заходах та не нараховано додаткову винагороду пропорційно часу участі у діях та заходах.

Відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів здійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у зазначених діях та заходах в період з 24.02.2022 року в лютому 2022 року, березні 2022 року, квітні 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд наголошує, що відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», № 40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), № 21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі «Джорджевич проти Хорватії» (Djordjevic v Croatia), № 41526/10, пункт 101; рішення у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» (Van Oosterwijck v Belgium), № 7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

З огляду на викладене, а також зважаючи на обставини справи, суд приходить до висновку, що порушення прав позивача відбулося саме внаслідок допущеної протиправної бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати з 24.02.2022 року в лютому 2022 року, в березні 2022 року, в квітні 2022 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах.

Враховуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права в цій частині є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу з 24.02.2022 року за лютий 2022 року, за березень 2022 року, за квітень 2022 року додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, із відмовою у вимозі врахувати проведені платежі, оскільки судом встановлено, що у спірний період додаткова винагорода, збільшена до 100000грн. позивачу взагалі не виплачувалася.

При цьому суд відхиляє аргументи відповідача, вважаючи, що ним не доведена відсутність підстав для нарахування позивачу спірної збільшеної додаткової винагороди за період з 24.02.2022 року по квітень 2022 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати для розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (; адреса: вул. Жуковського, буд. 1, м. Одеса, 65000) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Південного регіонального управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 24.02.2022 року в лютому 2022 року, в березні 2022 року, в квітні 2022 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його участі у відповідних діях та заходах.

Зобов`язати Південне регіональне управління (м. Одеса) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 24.02.2022 року за лютий 2022 року, за березень 2022 року, за квітень 2022 року додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його участі у відповідних діях та заходах.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян