Справа № 308/11471/22
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2023-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Головного управління національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовну заяву позивач мотивує тим, що постановою інспектора відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУПН в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Шекета Євгена Івановича від 21 серпня 2022 року серії ЕАР №5784042 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

Зазначає, що у даній постанові зазначено, що 21 серпня 2022 року o 11 год. 59 хв. на трасі Київ- Чоп 717 км (с. Нижні Ворота) водій керував автомобілем Мерседес реєстр, н/з НОМЕР_1 , з причепом AGADOS, реєстр, н/з НОМЕР_2 , не маючи категорії С1Е, тобто не маючи права керування цим автомобілем, чим порушив п.2.1.а ПДР.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Зазначає, що пунктом 2.13. ПДР визначено, що до категорії В належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Поряд з цим, даним пунктом ПДР також визначено, що BE, С1Е, СЕ, DIE, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, Cl, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів, а до категорії СІ належать автомобілі, призначені для перевезення вантажів, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії СІ та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Таким чином, для керування особою легковим транспортним засобом максимальна маса якого не перевищує 3500 кг, як тягачем у складі з причепом, маса якого перевищує 750 кг, водієві необхідно мати категорію BE.

Натомість для керування вантажним транспортним засобом максимальна маса якого перевищує 3500 кг, як тягачем і з причепом, маса якого перевищує 750 кг, водієві необхідно мати категорію С1Е.

Повна маса транспортного засобу «MERCEDES-BENZ Sprinter 316 CDI» реєстр, н/з НОМЕР_1 , яким керував Позивач, не перевищує 3500 кг, що стверджується свідоцтвом про його державну реєстрацію.

Тому, вказаний ТЗ належить до легкових автомобілів, а відтак для керування цим ТЗ у складі з причепом масою більше 750 кг, достатньо мати категорію BE.

На підставі наведеного просив суд визнати протиправною і скасувати постанову інспектора відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУПН в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Шекета Євгена Івановича від 21 серпня 2022 року серії ЕАР №5784042 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.09.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним позовом, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22 вересня 2022 року через канцелярію суду представник відповідача Олексій В.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Заперечення проти позову мотивує тим, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким, а відтак, порушив приписи ПДР України, за що ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Отже, інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Шекета Є.І. було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕАР № 5784042 від 21.08.2022 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач в судове не з`явився, однак від його представника адвоката Гончарова В., надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представники відповідачів у дане судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3, ч. 9 ст. 205 КАС України у разі неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 серпня 2022 року інспектором відділення поліції №2 (смт Воловець) Мукачівського РУП ГУПН в Закарпатській області Шекета Є.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 5784042, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за та ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 21 серпня 2022 року o 1l год. 59 хв. на трасі Київ- Чоп 717 км (с. Нижні Ворота) водій керував автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом AGADOS, реєстр, н/з НОМЕР_2 , не маючи категорії С1Е, тобто не маючи права керування цим автомобілем, чим порушив п.2.1.а ПДР.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із даним позовом в суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина друга статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, серед яких передбачено обов`язок водія мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30 червня 1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії

Пунктами 3, 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КабінетуМіністрів Українивід 08травня 1993року №340 передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причіпом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Транспортний засіб MERCEDES-BENZ Sprinter 316 CDI» реєстр, номерний знак НОМЕР_1 , повна маса якого становить 3500 кг, належить до категорії В, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Причіп марки AGADOS, номерний знак НОМЕР_2 , повна маса якого становить 3500 кг, належить до категорії Е, що підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу НОМЕР_4 .

З огляну на викладене, вказаний транспортний засіб належить до легкових автомобілів, а відтак для керування цим транспортним засобом у складі з причепом масою більше 750 кг, достатньо мати категорію BE.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин постанова серії ЕАР № 5784042 від 21 серпня 2022 року підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відтак, підлягають стягненню з Департаменту патрульної поліції на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору.

Представником позивача заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень.

З даного приводу суд, констатує наступне

Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, у відповідності до ч.ч. 1,3ст.132 КАС Українисудові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи

Згідно ч.ч.1, 2ст.134 КАС Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5ст.134 КАС України).

Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу була надано договір про надання правової допомоги від 30.08.2022 року, опис робі (надання послуг), виконаних адвокатом від 30.08.2022 року, квитанцію від 31.08.20222 року про оплату послуг правничої допомоги на суму 2000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню у повному обсязі у розмірі 2000,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 9, 74, 77, 90, 139, 244-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора відділення поліції №2 (смт. Воловець) Мукачівського РУП ГУПН в Закарпатській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5784042 від 21 вересня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуюча О.В. Лемак