Справа № 367/6347/20
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/6347/20
Провадження №2-а/367/62/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2023року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Шемігон В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 1-го батальйону управління патрульної поліції у Житомирській області Радушинського Євгена Ростиславовича, Управління патрульної поліції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище адміністративний позов, який позивач мотивує тим, що 20 вересня 2020 року інспектором, старшим сержантом поліції 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Радушинським Євгеном Ростиславовичем винесено постанову ЕАМ № 3164455 від 20.09.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанови, він, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 109 км/год при дозволеній 50 км/год у населеному пункті с. Березівка, чим нібито порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню за таких підстав. У даному випадку, за адресою 10031, м. Житомир, вул. Покровська, б. 96, де розташоване Управління патрульної поліції Житомирської області. Проте, старший сержант поліції 3-ї роти 1-го батальйону управління патрульної поліції у Житомирській області Радушинський Євген Ростиславович положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Фактично, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Чим позбавив можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Крім того, оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема: показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. На його вимогу відповідач не надав для перегляду файл про фіксацію його порушення та інформації чи сертифікат про перевірку засобу вимірювальної техніки, яким було зафіксовано правопорушення. Таким чином, старшим сержантом поліції 3-ї роти 1-го батальйону управління патрульної поліції у Житомирській області Радушинським Євгеном Ростиславовичем грубо порушено вимоги ст. 268 КУпАП та необґрунтовано позбавлено його права на ознайомлення з матеріалами справи, подавати докази та висловлювати свої міркування. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого сержанта поліції 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Радушинського Євгена Ростиславовича, серія ЕАМ № 3164455 від 20.09.2020, про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП та закрити відносно ОСОБА_1 , провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем інспектором роти № 3 роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Радушинським Євгеном Ростиславовичем подано відзив на позовні вимоги, в якому він зазначив що, під час несення служби на автодорозі М-06 Київ-Чоп 20.09.2020 за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000567) було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме: водій транспортного засобу Renault Dokker з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 109 км/год пр. цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 59км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивач на місці зупинки з вчиненням правопорушенням не погоджувався. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимоги п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. В подальшому виніс постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 510 грн., відповідно до санкції статті. В якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото та відеозапис з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000567). Вважає свої дії правомірними, позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування та підтвердження своєї позиції. Також зазначає, що можливість використання виробу «ТruСАМ LTI 20/20» виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Як вбачається з Журналу обліку лазерного вимірювання швидкості TruCAM №000567, а саме за 20.09.2020 року інспектору ОСОБА_2 видано прилад TruCAM для фіксації порушень ПДР. Тобто факт правомірності використання TruCAM поліцейськими управління патрульної поліції в Житомирській області підтверджується журналом, а також розстановкою сил та засобів роти № 3 батальйону УПП Житомирської області. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки, постанова про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною.

ОСОБА_1 подав відповідь на відзив. В якій зазначив, що відзив не по суті позову. Відповідач у своєму відзиві стверджує, що обґрунтовано виніс постанову від 20.09.2020 серія ЕАМ № 3164455 та наклав стягнення на позивача посилаючись в якості доказу на фото та відео з приладу TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000567. При цьому не вказує, що відповідно до журналу обліку та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них він не отримував прилад 20.09.2020 із серійним номером ТС 000567. У цей день прилад із серійним номером ТС 000567 отримав Корчемний і саме він повинен був складати протокол про адміністративне правопорушення відповідно до п.3.3. додатку № 1 від 04.10.2018 № 11299/41/2/02-2018 «Методичних рекомендацій щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruСАМ для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху». Відповідно до постанови від 20.09.2020 серія ЕАМ № 3164455 відповідач взагалі посилається на прилад «трукам567». Що це за прилад і де з нього запис відповідач не надав ніяких доказів. Отже із вказаного вбачається, що прилад вимірювання швидкості, який видавався Корчемному має інше маркування та серійний номер і не відповідає тому приладу, який зазначений у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Крім того, відповідач порушив процедуру і на вимогу ознайомити із записом, який здійснено на прилад фіксації перевищення швидкості та надати докази чи спростування цього порушення відповідач описує принцип роботи та правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20, якого він не застосовував. Відповідач у своєму відзиві не вказав з яких причин не надав на вимогу позивача сертифікати про повірку приладу за допомогою якого відбувалась фіксація перевищення швидкості та не надав докази з цього приводу. Також відповідач не надав дислокацію маршруту патрулювання, визначеного командиром батальйону, його заступником, або особою, яка їх заміщує, тому з незрозумілих причин на місці зупинки перебувало 2 патрульні екіпажі на 2 автомобілях. Лазерний вимірювач швидкості не був встановлений стаціонарно, або на штатив, у відповідності до закону, згідно якого інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці, - даних, які б це підтверджували відповідачем також не надано. Просить відхилити відзив як невмотивований та необґрунтований.

Представником Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, згідно якого скасування постанови є безпідставним, а також таким, що не підлягає задоволенню. В якості доказу перевищення швидкості є відповідне фото та відеозапис з приладу TruСАМ LTI 20/20 (серійний номер ТС000567). Дії працівника поліції є правомірними. Позивачем було здійснено порушення ПДР, за яке було накладено адміністративне стягнення. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, у відзиві на позовну заяву просили розглянути справу за їх відсутності, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд дослідивши докази по справі вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 вересня 2020 року інспектором, старшим сержантом поліції 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Радушинським Євгеном Ростиславовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 3164455 від 20.09.2020, відповідно до якої 20.09.2020 11:55, С. 158км, водій ОСОБА_1 , рухався транспортним засобом Renault Dokker з номерним знаком НОМЕР_1 зі швидкістю 109 км/год при дозволеній 50км/год. в населеному пункті с. Березівка, чим порушив п.12.4 ПДР перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50км/год, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП. Згідно п. 7 постанови до постанови додаються: відео з приладу трукам 567. З постанови від 20.09.2020 року серія ЕАМ № 3164455 вбачається, що інспектором, старшим сержантом поліції 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Радушинським Є.Р. прийнято по справі рішення, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 510грн.

Згідно розстановки сил та засобів роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції з 08:00год до 20:00год. 20.09.2020 року вбачається, що а/д М-06, пост «КОЧЕРІВ» здійснювали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вид патруля авто Drager, автомобіль Shoda Rapid 6770, квадрат патрулювання 144км -182км.

Згідно зі ст.6 Конвенції „ Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 122 КУпАП.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Після прийняття Конституційним Судом України рішення від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Відповідно до положень пункту 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 чітко зазначено, що розгляд справи розпочинається з встановлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 5 Розділу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача з приводу того, що відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст.276 КУпАП, оскільки, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави вважати, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

З наданих відповідачами відзивів на адміністративний позов, відеозапису та фото, вбачається, що перевищення ОСОБА_1 швидкості підтверджено відповідним фото та відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000567), однак до спірної постанови серія ЕАМ № 3164455(згідно п.7) додано відео з приладу трукам 567, а не TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000567). Правопорушення, що було зафіксовано 20.09.2020 11:53:47, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000567), який був виданий інспектору Корчемному, особистий номер 0013118 на якому зафіксовано автомобіль Renault Dokker з номерним знаком НОМЕР_1 , що рухався зі швидкістю 109км/год, на АД М-06 Київ-Чоп 158км, при цьому встановлене обмеження швидкості руху 50км/год., відстань від приладу до автомобіля становить 234,5 м, про те, постанова винесена інспектором Радушинським Є.Р. тому не є належним та допустимим доказом по справі 367/6347/20 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 3164455 від 20.09.2020.

Крім того, з поданого відповідачем журналу обліку видачі та повернення лазерних вимірювачів швидкості та записів з них інв. № 1296 (т.1) за 2019 рік вбачається, що 20.09.2020 року інспектору Корчемному Ю.М. видано прилад серійний номер обладнання ТС000567, а згідно розстановки сил та засобів роти № 3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції з 08:00год до 20:00год. 20.09.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , здійснювали вид патруля авто TruCam 00567, автомобіль Toyota Prius 3649, квадрат патрулювання 166км -214км., на А/д М-06, пост «ЗВ`ЯГЕЛЬ».

Крім того, відповідачем не надано будь яких доказів про те, що інспектору роти № 3 роти 1-го батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Радушинському Є.Р., яким було винесено спірну постанову, чи його колезі по чергуванню, які здійснювали чергування на а/д М-6, пост «КОЧЕРІВ» 144км.-182км. було надано будь який пристрій для вимірювання швидкості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст.247, 280 КУпАП.

Відповідач не надав до суду жодних доказів на спростування доводів позивача та будь - яких інших доказів на підтвердження протиправності та умислу ч.3 ст. 122 КУпАП.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

А відтак, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, не надав належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 3164455 від 20.09.2020 постановлену інспектором, старшим сержантом поліції 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Радушинським Євгеном Ростиславовичем слід скасувати, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 122, 222, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 77, 229, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 1-го батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Радушинського Євгена Ростиславовича, Управління патрульної поліції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного штрафу - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 3164455 від 20.09.2020 постановлену інспектором, старшим сержантом поліції 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Радушинським Євгеном Ростиславовичем скасувати, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Н.Ф. Карабаза