Справа № 400/5782/22
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 р. № 400/5782/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 в інтересах повнолітньо недієздатного ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

третя особа:ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 ,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах повнолітнього недієздатного ОСОБА_2 звернулася з позовом до військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення командира військової частини НОМЕР_1 , оформленого листом від 30.09.2022 р. № 0989/10/531/1, про відмову у виплаті грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_4 на користь недієздатного повнолітнього ОСОБА_2 ; зобов`язання нарахувати та виплачувати 50% грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , починаючи з 02.08.2022 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є матір`ю ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю з дитинства першої групи «А». Рішенням суду з ОСОБА_4 на користь позивача на утримання повнолітнього недієздатного сина стягнуті аліменти в розмірі 10% від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22.08.2019 р. та на період недієздатності ОСОБА_2 . Позивач вважає, що ОСОБА_2 перебуває на утриманні ОСОБА_4 . Позивач зверталась до відповідача із заявою про виплату грошового забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти за особливих обставин. Командир військової частини не розглянув заяву згідно вимог чинного законодавства з прийняттям відповідного рішення, а повернув листом пакет документів без виконання. Зі змісту листа позивач встановила, що її заява повернута, оскільки надано пакет документів нинішньою дружиною ОСОБА_4 ОСОБА_3 , яка має першочергове право на отримання грошового забезпечення. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, такими, що порушують право недієздатної особи на виплату грошового забезпечення.

05.06.2023 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що опрацювавши заяву позивача, їй надана відповідь від 30.09.2022 р., в якій відмовлено у виплаті, так як у ОСОБА_4 є дружина ОСОБА_3 та малолітня донька ОСОБА_5 . Нинішня дружина має право на виплати, які належать її чоловіку. Станом на 05.06.2023 р. виплати отримує законна дружина ОСОБА_4 . Письмової відмови щодо отримання належних виплат від неї не надходило. Відповідно до постанови від 27.06.2022 р. ВП № 6240032 з серпня 2022 року з грошового забезпечення ОСОБА_4 проводиться стягнення на користь позивача на утримання повнолітнього недієздатного сина аліментів у розмірі 10% від усіх видів заробітку.

Третя особа правом на подачу письмових пояснень не скористалась.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 . Мають спільну дитину ОСОБА_2 який є особою з інвалідністю з дитинства першої групи «А».

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 15.06.2015 р. по справі № 475/90/15-ц ОСОБА_2 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку і призначено його опікуном ОСОБА_1 .

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 29.01.2020 р. по справі № 475/1019/19 вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього недієздатного сина ОСОБА_2 аліменти у розмірі 10% від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 22.08.2019 р. та на період недієздатності ОСОБА_2 .

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21.04.2020 р. рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Виконавчий лист по справі видано 14.05.2020 р. та пред`явлено його до виконання Доманівському відділу ДВС, постановою якого від 26.07.2022 р. ВП № 62400032 постановлено військовій частині НОМЕР_1 здійснити відрахування з доходів боржника ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у розмірі 10% від доходу.

Наказом командира військової частина НОМЕР_1 від 19.05.2022 р. № 281 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини.

Наказом командира військової частина НОМЕР_1 від 12.08.2022 р. № 451 ОСОБА_4 визнано таким, що зник безвісти, знято з усіх видів забезпечення та призупинено виплати на картковий рахунок на період проведення службового розслідування та звернення близьких родичів для виплати грошового забезпечення та належних виплат.

25.08.2022 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату їй, як опікуну ОСОБА_2 , грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_4 .

Листом командира військової частини від 30.09.2022 р. № 0989/10/531/1 повернуто без виконання пакет документів позивача у зв`язку з наданням пакету документів нинішньої дружини ОСОБА_3 для отримання належних до виплати коштів військовослужбовця ОСОБА_4 , який зник безвісти.

Наказом командира військової частина НОМЕР_1 від 18.10.2022 р. № 713 службове розслідування завершено. ОСОБА_4 вважати таким, що зник безвісти з 11.08.2022 р. в районі населеного пункту Піски Донецької області. Припинено виплати на картковий рахунок ОСОБА_4 , але продовжено нарахування його грошового забезпечення та виплачувати відповідно до Порядку № 884.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного:

Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 р. № 884 (далі - Порядок № 884).

За визначенням п. 2 Порядку № 884 під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

Згідно з п. 3, 4 Порядку № 884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

У свою чергу, згідно з п. 7 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Відповідно до п. 5 Порядку № 884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі, зокрема, подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку.

Порядок № 884 не містить вимог до форми такого рішення командира військової частини, відтак, оформлення відмови листом із зазначенням підстав такої відмови є допустимим способом дій відповідача.

Таким чином, оскільки за виплатою грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_4 звернулася його дружина ОСОБА_3 , яка не відмовлялася від виплат, відповідач правомірно виплачує грошове забезпечення ОСОБА_4 саме його дружині ОСОБА_3 .

При цьому, на підставі постанови Доманівського відділу ДВС від 26.07.2022 р. ВП № 62400032 здійснюється відрахування з доходів ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у розмірі 10% від доходу.

Підстав для виплати позивачу 50% грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_4 у відповідача немає.

Суд наголошує на тому, що сплата аліментів та знаходження на утриманні не є тотожними поняттями. Утримання - це більш широке поняття та для цього не обов`язково сплачувати аліменти.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в інтересах повнолітнього недієздатного ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ), за участю третьої особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), про визнання протиправним та скасування рішення командира військової частини НОМЕР_1 , оформленого листом від 30.09.2022 р. № 0989/10/531/1, про відмову у виплаті грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_4 на користь недієздатного повнолітнього ОСОБА_2 ; зобов`язання нарахувати та виплачувати 50% грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , починаючи з 02.08.2022 р., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 09.06.2023 р.

Суддя Н.В. Лісовська