Справа № 300/1281/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2023 р. справа № 300/1281/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ), 21.03.2023 звернувся до суду з позовною заявою до Національної поліції України (далі також - відповідач, НП України) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.01.2022 позивач проходив медичний огляд військово-лікарською комісією, про що складена постанова №4. Позивачу встановлено діагноз: звичний вивих лівого плечового суглобу. Посттравматичний (13.02.2004 - закритий піддзьобовий вивих головки лівої плечової кістки) деформуючий артроз лівого плечового суглобу II стадії, комбінована контрактура лівого плечового суглобу з незначним порушенням функції лівого плечового суглобу. Травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків (акт №17 про нещасний випадок, виданий ВАСМ УМВС в Івано-Франківській області 02.06.2005). Гіпертонічна хвороба I стадії, ступінь 1, ризик помірний. СН-0 ступеня. Хронічний безкам`яний холецистит в стадії ремісії. Гепатоз. Міопія слабого ступеня в 1.0д обох очей (гострота зору без корекції 0,6/0,9, з корекцією 1,0/1,0). Захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в поліції. Проходження ВЛК пов`язане із звільненням зі служби в поліції. 11.02.2022 відповідачем прийнято наказ №208 о/с, відповідно до якого позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про національну поліцію". 01.07.2022 відповідачем прийнято наказ №872 о/с "По особовому складу", відповідно до якого внесено часткову зміну до пункту наказу Національної поліції України від 11.02.2022 №208 о/с у частині звільнення зі служби в поліції позивача (щодо розрахунку вислуги років). 05.07.2022 позивачу видана довідка про те, що він дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ з 23.08.1994 до 06.11.2015 і в Національній поліції України з 07.11.2015 до 11.02.2022, звільнений зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про національну поліцію", з 11.02.2022. Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках №056049, дата огляду 21.09.2022 позивачу встановлено ступінь втрати працездатності у відсотках: 20%, причина втрати працездатності: травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Позивач зазначає, що раніше пройти огляд медико-соціальною експертною комісією не міг, оскільки такий огляд здійснюється за направленням відповідача. Оскільки таке направлення надане лише 14.07.2022, то і пройти раніше огляд МСЕК було неможливим. 06.10.2022 позивач подав на ім`я голови Національної поліції України заяву (рапорт) про виплату ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, до якого долучив усі необхідні документи, однак жодної інформації про результати розгляду зазначеної заяви (рапорту) у позивача не було. У зв`язку з цим 15.02.2023 позивач подав електронне звернення до відповідача, в якому просив повідомити про результати розгляду звернення. 27.02.2023 за вих №Я-49/29/2/01-23 позивачу повідомлено, що за результатами розгляду його заяви (рапорту) уповноваженою особою відповідача 31.10.2022 складено та затверджено головою Національної поліції 14.11.2022 висновок про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . До цієї відповіді додано копію листа відповідача від 18.11.2022 №Я-15165/29/2/09/-2022. Згідно з інформацією, що викладена у даному листі повідомлені такі причини відмови у призначенні грошової допомоги: "довідка про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках… видана 21.09.2022 за №056049, а позивача звільнено зі служби в поліції наказом Національної поліції України від 11.02.2022 №208 о/с… З огляду на викладене правові підстави призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги в разі встановлення ступеня втрати працездатності у відсотках відсутні". Позивач зазначає, що у зазначеному листі від 18.11.2022 жодних конкретних причин відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги не викладено. Враховуючи викладене, позивач просить визнати протиправними дії Національної поліції України щодо відмови позивачу в призначенні, нарахуванні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію" та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву (рапорт) позивача та призначити, нарахувати і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію" у зв`язку з отриманням травми під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, відповідно до п.5 ч.1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію" у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.35-36).

Ухвалою суду від 31.03.2023 залишено клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін - без задоволення (а.с.42-43).

Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 26.04.2023. Представник відповідача зокрема зазначила, що оскільки позивач звільнений зі служби в поліції 11.02.2022, довідка про результати визначення у позивача ступеня втрати професійної працездатності у відсотках видана йому лише 21.09.2022, інвалідність протягом шести місяців після звільнення позивачу не визначена, керуючись положеннями Закону №280-VIII, Порядку №4, а також висновками, викладеними у рішенні Конституційного Суду України від 22.04.2020 у справі №3-326/2019 (7846/19), вважає доведеним, що правові підстави для призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до п.5 ч. 1 ст. 97 Закону - об`єктивно відсутні. Просила відмовити у задоволенні позову (а.с.50-58).

Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, яка від представника позивача надійшла через систему "Електронний суд" 03.05.2023. У даній відповіді на відзив зокрема зазначила, що на думку Конституційного Суду України, положення пункту 3 частини першої статті 97 Закону щодо підстав та умов для виплати одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському протягом шести місяців після звільнення його з поліції інвалідності внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, не містять ознак дискримінації. Підстави та умови виплати поліцейським одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності без визначення інвалідності та без звільнення передбачені положеннями пункту 5 частини 1 статті 97 Закону. За положеннями частини 1 статті 77 Закону настання хвороби, несумісної з проходженням служби в поліції, є підставою для звільнення особи зі служби в поліції, зокрема відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону. Водночас пункт 5 частини 1 статті 97 Закону не передбачає звільнення поліцейського зі служби в поліції з визначенням йому інвалідності як умову для виплати йому одноразової грошової допомоги згідно з цим пунктом. Тобто, як зазначив Конституційний Суд, у випадку, якщо особа звільнена зі служби за станом здоров`я - для неї є спеціальна норма закону, за якою здійснюється виплата ОГД (п.3 ч. 1 ст. 97 Закону), якою дійсно передбачено конкретні строки проходження огляду МСЕК та звернення для виплати, а також умову - звільнення зі служби за конкретною підставою. У той же час, виплата ОГД на підставі п. 5 можлива як до звільнення, так і після звільнення. Вважає, що у даному випадку, враховуючи той факт, що Конституційний Суд розглядав питання відповідності Основному Закону саме п.3, а не п.5 ч. 1 ст. 97 Закону, не є правильним обмежене тлумачення норми права не на користь особи. Просила позов задовольнити (а.с.105-108).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , 17.01.2022 проходив медичний огляд військово-лікарською комісією, про що складена постанова №4. Позивачу встановлено діагноз: звичний вивих лівого плечового суглобу. Посттравматичний (13.02.2004 - закритий піддзьобовий вивих головки лівої плечової кістки) деформуючий артроз лівого плечового суглобу II (другої) стадії, комбінована контрактура лівого плечового суглобу з незначним порушенням функції лівого плечового суглобу.

Травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків (акт №17 про нещасний випадок, виданий ВАСМ УМВС в Івано-Франківській області 02.06.2005).

Гіпертонічна хвороба I (першої) стадії, ступінь 1 (один), ризик помірний. СН-0 (нуль) ступеня. Хронічний безкам`яний холецистит в стадії ремісії. Гепатоз. Міопія слабого ступеня в 1.0д обох очей (гострота зору без корекції 0,6/0,9, з корекцією 1,0/1,0).

Захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в поліції (а.с.7).

11.02.2022 Національною поліцією України прийнято наказ №208 о/с "По особовому складу", відповідно до якого ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень відділу уповноважених з контролю за дотриманням прав людини в поліцейській діяльності (з дислокацією в Івано-Франківській області) Управління дотримання прав людини, звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про національну поліцію". Вислуга років у пільговому обчисленні - 08 років 04 місяці 21 день; вислугу років для призначення пенсії - 35 років 10 місяців 10 днів (а.с.9).

01.07.2022 Національною поліцією України прийнято наказ №872 о/с "По особовому складу", відповідно до якого внесено часткову зміну до пункту наказу Національної поліції України від 11.02.2022 №208 о/с у частині звільнення зі служби в поліції позивача (щодо розрахунку вислуги років) (а.с.10).

05.07.2022 ОСОБА_1 видана довідка про те, що він дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ з 23.08.1994 до 06.11.2015 і в Національній поліції України з 07.11.2015 до 11.02.2022, звільнений зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про національну поліцію", з 11.02.2022 (а.с.11).

У відповідності до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках №056049, дата огляду 21.09.2022 позивачу встановлено ступінь втрати працездатності у відсотках: 20%, причина втрати працездатності: травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків (а.с.12-13).

06.10.2022 позивач подав на ім`я голови Національної поліції України заяву (рапорт) про виплату ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, до якого долучив усі необхідні документи, а саме:

1) довідку МСЕК №056049 від 21.09.2022;

2) копію постанови ВЛК №4 від 17.01.2022;

3) акти Н-1 від 02.06.2002, Н-5 від 13.02.2004;

4) копію паспорта та ідентифікаційного коду;

5) заяву на перерахунок коштів та банківські реквізити (а.с.14-21).

Оскільки жодної інформації про результати розгляду зазначеної заяви (рапорту) позивач не отримав, у зв`язку з чим 15.02.2023 ОСОБА_1 подав електронне звернення до відповідача, в якому просив повідомити про результати розгляду звернення (а.с.22).

27.02.2023 за вих №Я-49/29/2/01-23 позивачу повідомлено, що за результатами розгляду його заяви (рапорту) уповноваженою особою відповідача 31.10.2022 складено та затверджено головою Національної поліції 14.11.2022 висновок про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . До цієї відповіді додано копію листа Національної поліції України від 18.11.2022 №Я-15165/29/2/09/-2022. Згідно з інформацією, що викладена у даному листі повідомлені такі причини відмови у призначенні грошової допомоги: "довідка про результати визначення в застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках… видана 21.09.2022 за №056049, а позивача звільнено зі служби в поліції наказом Національної поліції України від 11.02.2022 №208 о/с… З огляду на викладене правові підстави призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги в разі встановлення ступеня втрати працездатності у відсотках відсутні" (а.с.24).

Позивач зазначає, що у зазначеному листі від 18.11.2022 жодних конкретних причин відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги не викладено.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" (далі також Закон).

Відповідно до положень статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 3 Закону № 580-VIII передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) с соціальною виплатою. гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого с часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Згідно з ч. 2 цієї статті, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського затверджено наказом МВС України від 11.01.2016 №4 (далі - Порядок №4).

Згідно з пп. 2 п. 4 Розділу 1 Порядку №4, випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського:

2) під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Частиною 6 ст. 100 Закону передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

У відповідності до пп. 3 п. 1 розділу II Порядку №4, днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності

- дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрат професійної працездатності у відсотках.

Згідно з п. 5 Розділу III, для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у за 'язку з установленням працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках):

3) довідку органу, установи, організації; підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати);

4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією:

5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання:

6) копії акта (актів) розслідування нещасного випадку, що свідчить про причини т обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського. за формам визначеними МВС, зокрема про те, що цей випадок не пов`язаний з учиненням поліцейським кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності);

8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляться від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган відмітку в паспорті).

Суд зазначає, що позивачем подано усі необхідні документи для призначення та виплати ОГД, які передбачені Законом та Порядком №4.

Відповідно до положення Розділу IV (зокрема, п. 1, 2, 3), у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу /11, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленого формою (додаток 2).

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє:

1) по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

У разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД.

У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Суд звертає увагу на те, що вичерпний перелік підстав для відмови у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги передбачений ст. 101 Закону, відповідно до якої призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть). поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння:

6) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 99 Закону, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:

отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що ОСОБА_1 - поліцейський, який отримав травму під час виконання ним службових обов`язків, що підпадає під п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону; розмір ОГД - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: позивач у визначений законом трирічний строк з моменту виникнення права на отримання ОГД (21.09.2022 р.) звернувся до Національної поліції України з відповідною заявою (рапортом); до заяви (рапорту) були подані усі необхідні документи, що передбачені Порядком №4 та Законом.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 08 листопада 2022 року у справі №380/8892/21, який стосується подібних правовідносин щодо зобов`язання провести виплату ОГД: "Колегія суддів звертає увагу, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Частиною 4 ст. 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом. прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що для належного способу захисту необхідного для поновлення прав ОСОБА _ 1, слід зобов`язати Головне управління Національної поліції України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та призначити. нарахувати і виплатити йому одноразову грошову допомогу, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку із встановленням йому III груп інвалідності, що настала внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків відповідно до п. п. "в" п. 3 ч. 1 ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію", з урахуванням раніше виплаченої суми".

Згідно правового висновку Верховного Суду, що викладений у постанові віл 25 вересня 2021 року у справі №2240/3024/1839, зазначено на таке: "39. Однак, як засвідчує зміст пунктів 1 -2 Порядку та умов виплати одноразово грошової допомоги у разі загибелі (смерть чи страти працездатності поліцейського, які визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті чи втрати працездатності поліцейського, оскаржуваний позивачем висновок готується фінансовим підрозділом й містить дані, зокрема, про ідентифікуючу інформацію щодо особи, яка звернулась із заявою про виплату допомоги, відомості про подію, яка зумовила таке звернення, правові підстави для призначення допомоги і розрахунок її розміру тощо.

40. Рішення ж про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови (пункт 3 вищезазначеного Порядку).

41. Тобто, за своїм характером і правовою природою вищевказаний висновок не є тим - рішенням суб`єкта владних повноважень, яким закінчується розгляд питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги. Такий документ виступає у якості джерела інформації, у якому зафіксовано дані та інформацію про заявника, причини і підстави призначення такої допомоги, розрахунок її розміру.

42. Оскаржуваний у цій справі висновок не створює юридичні наслідки для позивача. оскільки безпосередньо не зачіпає (не призводить до порушення) його прав, свобод, інтересів. не створює жодних правових наслідків (не позбавляє його можливості реалізувати наявне право, не покладає жодного додаткового обов`язку).

43 Зважаючи на відсутність підстав стверджувати, що внаслідок підготовки оскаржуваного висновку відбулось порушення прав або інтересів позивача, суди попередніх інстанцій мали б відмовити у задоволенні позову в цій частині".

Щодо посилань представника відповідача на висновки, викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.04.2020 у справі №3-326/2019 (7846/19), то суд погоджується з представником позивача та зазначає, що на думку Конституційного Суду України, положення пункту 3 частини першої статті 97 Закону щодо підстав та умов для виплати одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському протягом шести місяців після звільнення його з поліції інвалідності внаслідок причин, зазначених у цьому пункті, не містять ознак дискримінації. Підстави та умови виплати поліцейським одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності без визначення інвалідності та без звільнення передбачені положеннями пункту 5 частини 1 статті 97 Закону. За положеннями частини 1 статті 77 Закону настання хвороби, несумісної з проходженням служби в поліції, є підставою для звільнення особи зі служби в поліції, зокрема відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону. Водночас пункт 5 частини 1 статті 97 Закону не передбачає звільнення поліцейського зі служби в поліції з визначенням йому інвалідності як умову для виплати йому одноразової грошової допомоги згідно з цим пунктом. Тобто, як зазначив Конституційний Суд, у випадку, якщо особа звільнена зі служби за станом здоров`я - для неї є спеціальна норма закону, за якою здійснюється виплата ОГД (п.3 ч. 1 ст. 97 Закону), якою дійсно передбачено конкретні строки проходження огляду МСЕК та звернення для виплати, а також умову - звільнення зі служби за конкретною підставою. У той же час, виплата ОГД на підставі п. 5 можлива як до звільнення, так і після звільнення. Суд зазначає, що у даному випадку, враховуючи той факт, що Конституційний Суд розглядав питання відповідності Основному Закону саме п.3, а не п.5 ч. 1 ст. 97 Закону, не є правильним обмежене тлумачення норми права не на користь особи.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій Національної поліції України щодо відмови позивачу в призначенні, нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію" та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву (рапорт) позивача та призначити, нарахувати і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію" у зв`язку з отриманням травми під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, відповідно до п.5 ч.1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію" у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №19597 від 21.03.2023 на суму 1073,60 грн (а.с. 1).

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про відшкодування судових витрат по справі.

Дослідивши матеріали клопотання про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а також наявні у матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Зі змісту клопотання про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а також доданих до клопотання доказів, вбачається, що позивачем понесені витрати за підготовку та подачу позовної заяви на суму 8000 грн. Крім того, у разі задоволенні позову позивач має протягом 3-х днів сплатити ще 15% від суми задоволених вимог, що у загальному становить 36182,00 грн.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

З огляду на викладене, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходив зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Відповідно до п. 10 ч.6 ст.12 КАС України, справами незначної складності є справи щодо: інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності, суд зазначає, що підготовка та подача позовної заяви та розгляд справи відбувався без виклику сторін у судове засідання, наявність платіжної інструкції №@2PL303773 від 21.03.2023 на суму 8000,00 грн, а також те, що відповідач заперечує проти задоволення витрат на правову допомогу, через що суд дійшов висновку, що клопотання про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню у сумі 8000 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Національної поліції України (, вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні, нарахуванні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію".

Зобов`язати Національну поліцію України (, вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601) повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про національну поліцію" у зв`язку з отриманням травми під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, відповідно до п.5 ч.1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію" у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України (, вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок та витрати в частині правничої допомоги адвоката у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.