Справа № 380/3475/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3475/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягає в ухиленні від здійснення нарахування та виплати мені компенсації втрат частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою доплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно у розмірі 190017,58 грн, перерахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/24773/21 від 22 лютого 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити мені компенсацію втрат частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою доплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно у розмірі 190017,58 грн, перерахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/24773/21 від 22 лютого 2022 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 380/24773/21 Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок його пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Перерахунок пенсії фактично здійснено з 01 січня 2023 року. Сума доплати перерахованої за період з 01 квітня 2019 року по грудень 2022 року пенсії становить 190017,58 грн. 22 грудня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити виплату перерахованої на виконання рішення суду у справі № 380/24773/21 пенсії у повному обсязі, однак отримав відмову, яка мотивована тим, що сума доплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року пенсії становить 190017,58 грн і її виплата здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Позивач уважає, що оскільки пенсія є щомісячним періодичним платежем і саме з вини відповідача він у період з квітня 2019 року по грудень 2022 року не отримував значну її частину, то у нього відповідно до положень Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050) та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі Порядок № 159), наявне право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою перерахованої на виконання судового рішення пенсії.

З огляду на викладене адміністративний позов просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує з огляду на те, що виплата донараховної позивачу суми пенсії ще не проведена. Компенсація втрати частини доходу нараховується з наступного місяця затримки доходу. У спірному випадку не визначено кінцевий період затримки виплати доходу, оскільки виплату ще не проведено. Отже, позовні вимоги є передчасними. Крім того, відповідач покликається на відсутність його вини щодо виплати нарахованої суми доплати на виконання судового рішення.

З огляду на викладене у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 27 лютого 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 380/24773/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № С/5171 від 13 вересня 2021 року, виданої станом на 05 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № С/5171 від 13 вересня 2021 року про розмір грошового забезпечення, виданої станом на 05 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що підтверджується Перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа № ХВ43810-Міноборони).

Такий перерахунок пенсії фактично здійснено відповідачем з 01 січня 2023 року.

Згідно з Розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ХВ43810 сума доплати перерахованої пенсії за період з квітня 2019 року по грудень 2022 року становить 190017,58 грн.

Докази виплати цієї суми у матеріалах справи відсутні.

Листом від 19 січня 2023 року № 1264-20599/К-52/8-1300/23 Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача на його заяву від 22 грудня 2022 року про те, що доплата пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року становить 190017,58 грн, виплата якої здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою доплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2022 року включно у розмірі 190017,58 грн, перерахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 380/24773/21, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01 квітня 2019 року по день фактичної виплати.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Статтею 1 Закону № 2050 передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

За змістом статті 3 Закону № 2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до статті 4 Закону № 2050 виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації положень Закону № 2050 Кабінет Міністрів України видав постанову № 159 від 21 лютого 2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати».

Згідно із пунктом 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Пунктом 3 Порядку № 159 визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Системний аналіз наведених положень законодавства дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10 лютого 2020 року у справі № 134/87/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №140/1547/19.

Суд встановив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року у справі № 380/24773/21 відповідач у січні 2023 року провів перерахунок основного розміру пенсії позивача.

Внаслідок цього перерахунку позивачу за період з 01 квітня 2019 року по грудень 2022 року нараховано суму пенсійних виплат у розмірі 190017,58 грн.

Тобто, відповідач порушив строки виплати частини пенсії позивача з 01 квітня 2019 року по грудень 2022 року, заборгувавши, в загальному, позивачу за цей період 190017,58 грн пенсійних виплат.

Однак цю заборгованість відповідач на час подання цього позову позивачу не виплатив.

Ураховуючи те, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050), а заборгованість, як вище встановлено судом, позивачу наразі не виплачена, суд доходить висновку, що вимоги позивача про виплату компенсації втрати частини доходів через порушення строку виплати пенсії є передчасними.

З огляду на наведене суд уважає, що відповідач діяв правомірно, оскільки правових підстав для виплати компенсації втрати частини доходів перед виплатою заборгованості немає.

В аспекті викладеного суд звертає увагу позивача ще й на таке.

У постанові від 09 червня 2021 року у справі № 240/186/20 Верховний Суд зауважив, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

З матеріалів справи видно, що позивач не звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу. Тобто, позивачем також не дотримано умови щодо звернення до відповідача із заявою про виплату відповідної компенсації.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 08 червня 2023 року.

Суддя Клименко О.М.