Справа № 461/861/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 461/861/23 пров. № А/857/6895/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2023 року (прийняте у м. Львові суддею Кротовою О. Б.; складене у повному обсязі 20 березня 2023 року) в адміністративній справі № 461/861/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання недійсною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду міста Львова із вказаним позовом та просив визнати протиправною і скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 599145 від 06.08.2022, винесену поліцейським Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у Львівській області).

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він не здійснював завідомо неправдивий виклик поліції, а викликав поліцію з метою уникнення образ, погроз та побутового скандалу при неповнолітній дитині та повідомив про сварку вдома. Вважає, що він законно повідомив поліцію про інцидент в сім`ї.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 березня 2023 року позов задоволено. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 599145 від 06.08.2022, винесену відносно ОСОБА_1 за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), скасовано. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 183 КУпАП закрито.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило УПП у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції є передчасним та таким, що винесене з порушенням норм процесуального права, без урахування фактичних обставин справи та доказів. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Просило розглядати справу без участі представника апелянта, за наявними матеріалами.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду мотивоване тим, що до суду не було надано будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Позовна заява ОСОБА_1 разом з додатками до неї надійшла на адресу апелянта 15.03.2023. І вже 20.03.2023 суддя приймає поспішне рішення в адміністративній справі № 461/861/23, не надавши відповідачу достатнього часу для підготовки відзиву на позовну заяву, чи для вчинення інших необхідних процесуальних дій, які відповідають завданням адміністративного судочинства.

Вказує, що відповідно до частини п`ятої статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

А стаття 119 КАС України говорить про розумність процесуальних строків, зокрема в частині 1 статті вказано, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій, а відповідно до частини другої цієї ж, строк вважається розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із постанови про накладання адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 599145 від 06.08.2022, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн у зв`язку з тим, що він 06.08.2022 о 22 год. 51 хв. у АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме: повідомив на лінію 102 про домашнє насильство.

Вважаючи зазначену постанову неправомірною, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, притягнення інспектором патрульної поліції до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, є передчасним, оскільки обставини справи не були повно та всебічно досліджені.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами статті 252 КУпАП визначено обов`язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З системного аналізу наведених вище правових норм видно, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-8 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За змістом пунктів 3, 5 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Статтею 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань передбачена відповідальність - накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

А суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач викликав працівників поліції з метою припинення побутового скандалу між ним та його дружиною ОСОБА_2 в присутності їх неповнолітнього сина.

Відтак, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутня.

Як уже було зазначено вище, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів (пункт 1 статті 247 КУпАП).

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим приписам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, заперечуючи щодо позовних вимог, не надав, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції, відповідних доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції в тому, що притягнення інспектором патрульної поліції до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, є передчасним, оскільки обставини справи не були повно та всебічно досліджені.

З приводу покликань апелянта на те, що суд, всупереч приписам частини п`ятої статті 162 та статті 199 КАС України, прийняв поспішне рішення в цій справі, не надавши відповідачу достатнього часу для підготовки відзиву на позовну заяву, чи для вчинення інших необхідних процесуальних дій, які відповідають завданням адміністративного судочинства.

Дійсно, частиною п`ятою статті 162 КАС України визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

А стаття 119 КАС України говорить про розумність процесуальних строків, зокрема в частині 1 статті вказано, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій, а відповідно до частини другої цієї ж, строк вважається розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що вказані норми стосуються загального провадження.

Разом з тим, параграфом 2 глави 11 розділу ІІ КАС України унормовано порядок розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Зокрема, статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

А частиною першою цієї статті встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вказане дає підстави для висновку, що в цій категорії справ, з огляду на скорочені строки розгляду таких справ, не може бути застосована норма частини п`ятої статті 162 КАС України про те, що відзив подається в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, встановлення судом відповідачу п`ятиденного строку для подання відзиву на позовну заяву не може вважатися порушенням прав відповідача на подання відзиву та відповідних доказів.

При цьому колегія суддів враховує й те, що в апеляційній скарзі, покликаючись на порушення його прав, не надання достатнього часу для підготовки відзиву на позовну заяву чи вчинення інших процесуальних дій, апелянт при цьому не вказує жодних заперечень по суті прийнятого судом першої інстанції рішення та не надає жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, та правомірність прийнятої відповідачем постанови в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 березня 2023 року в адміністративній справі № 461/861/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 08 червня 2023 року.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду