Справа № 200/18007/21
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

про заміну боржника у виконавчому листі

09 червня 2023 року Справа №200/18007/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження заяву стягувача ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі, виданому на виконання рішення суду від 04 січня 2022 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

10 грудня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в області), в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії з 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08 липня 2021 року № ФС-88125/09/01/943;

- зобов`язати ГУ ПФУ в області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08 липня 2021 року № ФС-88125/09/01/943 з урахуванням проведених раніше виплат.

04 січня 2022 року суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив повністю, а саме:

- визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області, яка полягає у не проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08 липня 2021 року № ФС-88125/09/01/943 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08 липня 2021 року № ФС-88125/09/01/943 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05 березня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Судове рішення набрало законної сили 19 липня 2022 року.

10 листопада 2022 року виданий виконавчий лист на виконання цього судового рішення.

02 березня 2023 року позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просив замінити сторону (боржника) у виконавчому листі Донецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року № 200/18007/21 щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області з 01 квітня 2019 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08 липня 2021 року № ФС-88125/09/01/943 з урахуванням проведених раніше виплат, з ГУ ПФУ в Донецькій області на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області).

11 квітня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою передав справу № 200/18007/21 за заявою ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року № 200/18007/21 на розгляд Донецького окружного адміністративного суду.

31 травня 2023 року матеріали заяви ОСОБА_1 надійшли до Донецького окружного адміністративного суду.

01 червня 2023 суд постановив ухвалу про прийняття заяви до розгляду та призначив судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи.

Про дату, час і місце проведення судового засідання заявник і сторони повідомлені в порядку, визначеному КАС.

Заявник та сторони явку своїх представників в судове засіданні не забезпечили.

За цих обставин на підставі ч. 3 ст. 379 КАС, відповідно до якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду, заява розглянута в письмовому провадженні.

Розглядаючи заяву по суті, суд виходить з такого.

Наявність підстав для заміни боржника у виконавчому листі заявник вбачає в тому, що на теперішній час він як внутрішньо переміщена особа проживає в Одеській області та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області як отримувач пенсії.

ГУ ПФУ в Одеській області заперечило проти зміни боржника у виконавчому листі, вказуючи на відсутність правонаступництва між ним та ГУ ПФУ в Донецькій області.

ГУ ПФУ в Донецькій області свого ставлення до питання заміни боржника у виконавчому листі не висловило, однак вказало, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області.

Отже, спірним питанням є наявність правових підстав для заміни боржника у виконавчому листі, виданому на виконання рішення суду у справі № 200/18007/21, з ГУ ПФУ в Донецькій області на ГУ ПФУ в Одеській області.

Ст. 52 КАС закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами ч. 1 ст. 379 КАС у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 4 ст. 379 КАС).

За приписами ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 15 Закону № 1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Ч. 5 ст. 15 Закону № 1404 встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Водночас, суд зазначає, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій узагалі.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 826/16659/15, від 13 березня 2019 року у справі № 524/4478/17.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 812/1408/16.

Водночас, у цій справі обставини справи є відмінними, оскільки правонаступництво у вищевказаних формах взагалі не відбулося.

ГУ ПФУ в Донецькій області не ліквідовано та не реорганізовано, продовжує здійснювати свої повноваження та залишається самостійним суб`єктом владних повноважень, який був відповідачем у справі № 200/18007/21 та має бути боржником у виконавчому провадженні.

Той факт, що позивач наразі змінив своє місце проживання, набув статус внутрішньо переміщеної особи та перебуває на обліку як отримувач пенсії в ГУ ПФУ в Одеській області, не є підставою для заміни боржника у виконавчому листі, виданому на виконання рішення суду у справі № 200/18007/21, з ГУ ПФУ в Донецькій області на ГУ ПФУ в Одеській області.

Отже, саме ГУ ПФУ в Донецькій області зобов`язано виконати рішення суду, яке набрало законної сили.

Таке правозастосування відповідає висновкам Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, викладеним в постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 429/3281/13-а.

Таким чином, з огляду на відсутність визначених ст. ст. 52, 379 КАС підстав для процесуального правонаступництва та заміни боржника у виконавчому листі заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 55, 241, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. У задоволенні заяви позивача (стягувача) ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

3. Повне судове рішення складено і підписано суддею 09 червня 2023 року.

Суддя Т.О. Кравченко