Справа № 755/13565/22
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття адміністративної справи до провадження

та залишення позовної заяви без руху

12 червня 2023 року справа № 755/13565/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві по Дніпровському району про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

23.12.2022 до Дніпровського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві по Дніпровському району, в якому позивач просить суд:

- визнати доведеним факт перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості у 2003 році у період з березня по серпень включно, підлягання його загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття та отримання допомоги з безробіття на платіжну картку Приватбанку;

- ухвалити рішення про визнання рішення Відповідача №93 від 22 серпня 2022 року необґрунтованим та протиправним і скасувати його;

- визнати протиправним ухилянта Відповідача від виконання обов`язку по застосуванню кратного коефіцієнту при розрахунку страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком;

- визнати протиправним неврахування Відповідачем терміну перебування Позивача на обліку в центрі зайнятості, як безробітного до страхового стажу;

- зобов`язати Відповідача призначити позивачу пенсію за віком з моменту звернення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.01.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві по Дніпровському районі про визнання дій органу державного управління протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії по призначенню пенсії за віком передано а розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

04.05.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 23.02.2023 №755/13565/22/8310/2023 надійшли матеріали адміністративної справи №755/13565/22.

04.05.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Відповідно до частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною чотирнадцятою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

На підставі вказаного справа підлягає прийняттю до провадження, а її розгляд починається спочатку.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий позов не відповідає вимогам ст.160-161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з частиною другою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС у позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають з фізичними чи юридичними особами у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Суд зазначає, що пункт 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України вказує на невичерпний перелік інформації, яка може бути висвітлена в адміністративному позові задля правильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позов в адміністративному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

При цьому складовими частинами позову є предмет позову та підстави позову.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, направлені на захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Тобто це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення, та які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить суд, зокрема, визнати доведеним факт перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості у 2003 році у період з березня по серпень включно, підлягання його загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття та отримання допомоги з безробіття на платіжну картку Приватбанку; визнати протиправним ухилянта Відповідача від виконання обов`язку по застосуванню кратного коефіцієнту при розрахунку страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком; визнати протиправним неврахування Відповідачем терміну перебування Позивача на обліку в центрі зайнятості, як безробітного до страхового стажу.

Викладення прохальної частини позову у зазначеному вигляді є незрозумілим та юридично визначеним, та не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, прохальна частина позовної заяви щодо визнання доведеним факту перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості у 2003 році у період з березня по серпень включно, підлягання його загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття та отримання допомоги з безробіття на платіжну картку Приватбанку; визнання протиправним ухилянта Відповідача від виконання обов`язку по застосуванню кратного коефіцієнту при розрахунку страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком; визнання протиправним неврахування Відповідачем терміну перебування Позивача на обліку в центрі зайнятості, як безробітного до страхового стажу, - підлягає уточненню.

В порядку усунення недоліків позовної заяви позивачу слід надати уточнену позовну заяву, в якій уточнити прохальну частину позову з урахуванням зауважень суду.

Недотримання позивачем даної вимоги, яка пред`являється до позовної заяви, не дозволяє суду в повній мірі здійснити підготовку справи до судового розгляду та відповідно відкрити провадження у справі.

Також, згідно з частиною третьою ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст.6 ЗУ №3674-VI).

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Така правова позиція викладена, зокрема в Довідці про аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, затвердженій Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 №2.

При цьому, суд вбачає за доцільне зауважити про те, що такі вимоги мають бути пов`язані одна з одною.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч.3 ст.6 ЗУ №3674-VI).

Положеннями статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 № 1928-IX установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2022 року - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні.

У зв`язку з тим, що прохальна частина позовної заяви є незрозумілою, викладена позивачем не у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства, суд не має можливості визначити конкретну суму судового збору за подання вказаного позову.

Позивачем до позовної заяви доказів сплати судового збору за подання даного адміністративного позову не додано.

У той же час, позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки майновий стан позивача не дозволяє здійснити сплату судового збору за звернення з даною позовною заявою.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказана норма встановлює можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності (стаття 10 Кодексу адміністративного судочинства України) всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати може бути, наприклад, довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору обґрунтовано тим, що відповідно до даних Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків доход у позивача відсутній.

При цьому до матеріалів позовної заяви позивачем додано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 28.11.2022 №2653-22-06510 за період з ІІ кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2022 року.

На переконання суду, такий доказ не є достатнім та не дає змоги дійти висновку по наявність або відсутність обставин щодо майнового стану позивача за попередній календарний рік.

Суд зазначає, що надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 за період з ІІ кварталу 2022 року по ІІІ квартал 2022 року, не можуть бути належним доказом на підтвердження розміру річного доходу позивача - фізичної особи саме за весь попередній календарний рік. При цьому такі відомості не є достатнім доказом підтвердження такого майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки не містять відомостей про майновий стан заявника, який може мати інші джерела доходу (вклади, нерухоме та рухоме майно, грошові допомоги та компенсації, тощо). Доказів, що вказана виплата є єдиним доходом, а також інших доказів щодо тяжкого матеріального стану, заявником не надано (довідка про склад сім`ї та про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги, відомості про вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини тощо).

Інших доказів, що підтверджують майновий стан позивача, останнім не надано.

Беручи до уваги викладене, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору та, відповідно, відмовляє у задоволенні клопотання.

Таким чином, звернення позивача до суду з даним позовом повинно бути оплачено судовим збором за кожну вимогу немайнового характеру окремо, а документ про сплату судового збору у встановленому Законом розмірі - приєднаний до позову.

У зв`язку з цим, позивачу в порядку усунення недоліків необхідно надати суду докази звільнення від сплати судового збору або оригінал платіжного доручення (квитанції) про сплату судового збору за кожну вимогу окремо за ставками вимоги немайнового характеру для фізичних осіб, сплачений на рахунок Київського окружного адміністративного суду за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989;

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: UA4010001;

код класифікації доходів бюджету: 22030101;

призначення платежу: *;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Інформація щодо реквізитів сплати судового збору за подання позовних заяв до Київського окружного адміністративного суду є загальнодоступною, оприлюднена на офіційному веб-порталі Судова влада України за інтернет-адресою http://adm.ko.court. gov.ua/sud1070//tax, а також розміщена на інформаційних стендах Київського окружного адміністративного суду.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно із пунктом 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 8 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві позивач зазначає, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком від 22.08.2022, проте рішенням №93 від 22.08.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

У той же час, судом встановлено, що всупереч вимогам статей 160-161 КАС України позивачем не додано до позовної заяви всіх наявних доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, та на які позивач посилається у позовній заяві, у тому числі - оскаржуване рішення №93 від 22.08.2022. Не надано позивачем і доказів отримання такого рішення, зокрема щодо дати отримання рішення, що унеможливлює судом дотримання позивачем строку звернення до суду (6 місяців з моменту отримання рішення).

У зв`язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати належним чином засвідчені документальні докази на підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, у тому числі оскаржуване рішення №93 від 22.08.2022 та доказів його отримання.

Також, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У той же час, у позовній заяві всупереч вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не вказано номерів засобів зв`язку відповідача, адреси електронної пошти позивача та офіційної електронної адреси відповідача.

У зв`язку з цим, позивачу в порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати уточнену позовну заяву із зазначенням номерів засобів зв`язку відповідача, адресу електронної пошти позивача та офіційну електронну адресу відповідача.

Крім того, суд звертає увагу позивача на необхідність уточнення найменування відповідача у справі, оскільки правильним відповідачем за кодом є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

1. Прийняти адміністративну справу №755/13565/22 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О.

2. У задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

3. Позовну заяву залишити без руху.

4. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати уточнену позовну заяву, в якій уточнити найменування відповідача у справі, зазначити номери засобів зв`язку відповідача, адреси електронної пошти позивача та офіційної електронної адреси відповідача, а також уточнити прохальну частину позову (щодо визнання доведеним факту перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості у 2003 році у період з березня по серпень включно, підлягання його загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття та отримання допомоги з безробіття на платіжну картку Приватбанку; визнання протиправним ухилянта Відповідача від виконання обов`язку по застосуванню кратного коефіцієнту при розрахунку страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком; визнання протиправним неврахування Відповідачем терміну перебування Позивача на обліку в центрі зайнятості, як безробітного до страхового стажу) з урахуванням вказаних в ухвалі зауважень суду;

- надати докази сплати судового збору окремо за кожну вимогу за ставками, які передбачені за звернення до суду із вимогами немайнового характеру для фізичних осіб;

- надати належним чином засвідчені документальні докази на підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, у тому числі оскаржуване рішення №93 від 22.08.2022 та докази його отримання.

5. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

6. Копію ухвали надіслати позивачу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.