Справа № 380/9196/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9196/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про визнання протиправними дій,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Західного регіону про визнання протиправною та скасування Довідки військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 14.02.2023 №1187 стосовно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протиправність висновку, викладеного в Довідці, полягає в тому, що при її складанні не було враховано фізичний біль, який постійно супроводжує Позивача з часу поранення. Посадові особи Відповідача не врахували зауваження Позивача та скарги на постійні пекучі болі, які унеможливлюють виконання ним в подальшому обов`язків військової служби. Протиправні дії посадових осіб Відповідача призвели до того, що Позивач незважаючи на тяжкі травми, на вказаний час знову здійснює захист Батьківщини на фронті пересилюючи постійні болі та муки, та не може повноцінно виконувати свої обов`язки, а неможливість їх виконання на полі бою не лише повторно ставить під загрозу життя Позивача, але і його товаришів по службі. Протиправність видачі вказаної довідки полягає у її невідповідності вимогам законодавства. Форма довідки затверджена додатком № 4 до Положення № 402 однак оскаржувана довідка вказаній формі не відповідає, як і не відповідає її заповнення, оскільки формою передбачено обов`язкове заповнення інформації на підставі якої статті прийнято рішення про придатність, часткову придатність або непридатність особи до військової служби. Однак в оскаржуваній довідці ця інформація відсутня, а на місці де вона має бути проставлений лише прочерк. Крім того в оскаржуваній довідці взагалі відсутня інформація в графі вказати постанову комісії». В оскаржуваній довідці, в діагнозі та постанові ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) вказано, що відбувалось зашивання рани сечового міхура, а також було наявне вогнепальне кульове наскрізне проникаюче поранення малого тазу з пошкодженням прямої кишки, сечового міхура, простати, уретри. Всі вищевказані хвороби наявні у Позивача, однак, протиправно не були взяті до уваги Відповідачем та повинні бути предметом повторного дослідження, зокрема в рамках проведення відповідних експертиз.

19.05.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволенні позову заперечує Відзив обґрунтований тим, що військово-лікарська комісія Військово-медичного клінічного центру Західного регіону не є юридичною особою, не має коду ЄДРПОУ, а є позаштатною комісією Військово-медичного клінічного центру Західного регіону, створеною на підставі вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402. Чинним законодавством передбачено права позивача оскаржити до суду постанову ВЛК регіону або постанову ЦВЛК, а не постанову позаштатної ВЛК. Відповідач вважає, що позивач неправильно обрав спосіб захисту, адже довідка позаштатної ВЛК до суду не оскаржується.

19.05.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначає, що саме Військово-лікарською комісією клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичним клінічним центром Західного регіону, який є юридичною особою та має код ЄДРПОУ, 14.02.2023 було проведено медичний огляд Позивача за результатами якого складено оскаржувану довідку військово-лікарської комісії від 14.02.2023 № 1187. Вказує, що довідка військово-лікарської комісії від 14.02.2023 № 1187 є документом, яким оформлена постанова, тобто рішенням суб`єкта владних повноважень, яке може бути скасоване. Відповідно до п. 2.4.10 Положення № 402, постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку. Вважає, що Позивач вправі самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права.

Ухвалою суду від 2 травня 2023 року прийнято справу до провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 7 червня 2023 року в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи №380/9196/23 за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.02.2023 Військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Західного регіону було проведено медичний огляд ОСОБА_1 .

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва). Зміцнілі рубці передньої черевної синки, куприкової та перианальної ділянок після лапаротомії (16.04.2022), зашивання рани сечового міхура, підвісної симостомії, ПХО ран анальної ділянки та куприкової ділянок, закриття підвісної сигмостомії (19.10.2022) з приводу МВТ (15.04.2022), вогнепального кульового наскрізного проникаючого поранення малого тазу з пошкодженням прямої кишки, сечового міхура, простати, уретри. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Військово-лікарська комісія встановила, що згідно класифікації тяжкості отриманих травм, вказана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України № 370 від 04.07.2007).

Військово-лікарська комісія зробила висновок, що Позивач придатний до військової служби.

Вказаний висновок зафіксовано в довідці військово-лікарської комісії від 14.02.2023 №1187 (далі - Довідка), складеної посадовими особами Військово-медичного клінічного центру Західного регіону.

Не погоджуючись з вказаною довідкою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд керується наступним.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України Про військову службу і військовий обов`язок від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення № 402).

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.

Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 встановлено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, госпітальні ВЛК (п.п.2.6.1 п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).

Згідно з пунктом 2.7 розділу І Положення № 402 госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається: проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні; залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до підпункту б пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки військово-лікарською комісії від 14.02.2023 №1187 під час проходження обстеження та медичного огляду військово-лікарською комісією діагностовано: зміцнілі рубці передньої черевної синки, куприкової та перианальної ділянок після лапаротомії (16.04.2022), зашивання рани сечового міхура, підвісної симостомії, ПХО ран анальної ділянки та куприкової ділянок, закриття підвісної сигмостомії (19.10.2022) з приводу МВТ (15.04.2022), вогнепального кульового наскрізного проникаючого поранення малого тазу з пошкодженням прямої кишки, сечового міхура, простати, уретри. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Військово-лікарська комісія встановила, що згідно класифікації тяжкості отриманих травм, вказана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України № 370 від 04.07.2007). Військово-лікарська комісія зробила висновок, що Позивач придатний до військової служби.

Поряд з цим, обґрунтовуючи протиправність такого висновку ВЛК, позивач вказує, що при її складанні не було враховано фізичний біль, який постійно супроводжує Позивача з часу поранення. Посадові особи Відповідача не врахували зауваження Позивача та скарги на постійні пекучі болі, які унеможливлюють виконання ним в подальшому обов`язків військової служби. В оскаржуваній довідці, в діагнозі та постанові ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) вказано, що відбувалось зашивання рани сечового міхура, а також було наявне вогнепальне кульове наскрізне проникаюче поранення малого тазу з пошкодженням прямої кишки, сечового міхура, простати, уретри. Всі вищевказані хвороби наявні у Позивача, однак, протиправно не були взяті до уваги Відповідачем та повинні бути предметом повторного дослідження, зокрема в рамках проведення відповідних експертиз.

Надаючи правову оцінку твердженням позивача про невідповідність висновків відповідача, вказаних у Довідці від 14.02.2023 №1187, відповідно до якої позивача визнано придатним до військової служби, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Суд також зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18.

Щодо посилань позивача на те, що оскаржувана довідка не відповідає затвердженій формі, як і не відповідає її заповнення, оскільки формою передбачено обов`язкове заповнення інформації на підставі якої статті прийнято рішення про придатність, часткову придатність або непридатність особи до військової служби, а також, що в оскаржуваній довідці ця інформація відсутня, а на місці де вона має бути проставлений лише прочерк та крім того в оскаржуваній довідці взагалі відсутня інформація в графі вказати постанову комісії» суд зазначає наступне, що не зазначення в певних графах спірної довідки деякої інформації жодним чином не впливає на її законність.

Суд наголошує на тому, що позивач у позовній заяві не посилається на порушення процедури прийняття оскарженого рішення ВЛК та жодних доказів, які б підтверджували такі обставини, суду не подав.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що акти позаштатної ВЛК не підлягають судовому оскарженню. Суд зазначає, що можливість оскарження постанови позаштатної ВЛК до штатної ВЛК чи до ЦВЛК не позбавляє позивача права звернутися за захистом свого порушеного права до суду.

Твердження відповідача про те, що військово-лікарська комісія Військово-медичного клінічного центру Західного регіону є неналежним відповідачем у справі, оскільки не є окремою юридичною особою, суд відхиляє, оскільки пунктом 9 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Отже, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд не встановив допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів, суд дійшов висновку, що спірна довідка від 14.02.2023 №1187 є правомірною.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, КАС України суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М. Брильовський