Справа № 461/3464/23
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3464/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді - Радченка В.Є.

при секретарі Пахолко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом адвоката Стефанюк Василя Петровича (адреса: 79040, м. Львів, вул. Патона, 12/17), який діє в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (, адреса: 79007, м. Львів, площа Генерала Григоренка, 3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Адвокат Стефанюк Василь Петрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора відділу поліцейської діяльності №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Вірта Олександра Івановича серії ЕАС №6915175 від 30 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за ч.2 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позову покликається на те, що 30.04.2023 року інспектором відділу поліцейської діяльності №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Віртом Олександром Івановичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6915175, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та не обґрунтованою. У зв`язку з вищевказаним просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 10 травня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повідомлення на електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 22.05.2023 року. Про причини неявки суд не повідомив. Суд постановив проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора відділу поліцейської діяльності №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції Віртою Олександром Івановичем серії ЕАС №6915175 від 30 квітня 2023 накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. Відповідно до якої, позивач ОСОБА_1 30.04.2023 року о 14:30 год. в АДРЕСА_2 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1. а ПДР.

Згідно з ч.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Тобто наявність події адміністративного правопорушення є обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст.251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до підпункту "а" пункту 2.1 Правил дорожнього руху (ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно пункту 2.13 Правил дорожнього руху, транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та iншi двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та iншi двоколісні транспортні засоби, якi мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро-і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохiднi машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР наведено перелік термінів, що використовуються у цих Правилах, де розмежовано значення кожного iз них.

Так, на відміну від «механічного транспортного засобу», «транспортним засобом» є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином Правилами дорожнього руху розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «Транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна.

Тобто транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша нiж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механiчним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

До аналогічного висновку прийшов Верховний суд у справі № 278/3362/15-к від 01.03.2018 року.

Як вбачається з талону на електроскутер позивача від 30.08.2022 року, містяться вiдомості, що потужність його електродвигуна складає 1500 Вт.

Електроскутер відповідно до ДСТУ 2984-95 не вiдноситься до категорії Засоби транспортнi дорожнi. Терміни та визначення, «Електроскутери» не відносяться до транспортних засобів, призначених для використання на автомобільних дорогах державного значення. Також вони вiдповiдно до вимог дiючого законодавства не підлягають державній реєстрації.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохiдних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, iнших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388. Електроскутер вiдповiдної марки до визначення транспортного засобу не належить та державній реєстрації не підлягає.

Таким чином, у вiдповiдності до визначень, закріплених у Правилах дорожнього руху, електроскутер триколiсний вантажний моделі «Вольта Крафтер» потужністю 1,5 кВт не може визнаватись механічним транспортним засобом (та не підлягає державній реєстрації), а Позивач, як особа, яка ним керувала не є суб`єктом адмiнiстративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1 а Правил дорожнього руху може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний електроскутер моделi «Вольта Крафтер» не являється.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач в судове засідання не з`явився та не довів правомірність винесеної ним постанови відносно позивача за ч.2 ст. 126 КУпАП та наявність події адміністративного правопорушення, та не надав жодного доказу.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Однак, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративної постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а справа - закриттю.

Згідно з вимогами ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов адвоката Стефанюк Василя Петровича (адреса: 79040, м. Львів, вул. Патона, 12/17), який діє в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (, адреса: 79007, м. Львів, площа Генерала Григоренка, 3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕАС №6915175 від 30 квітня 2023 року інспектора відділу поліцейської діяльності №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Вірта Олександра Івановича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. - скасувати.

На підставі п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Судові витрати стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (, адреса: 79007, м.Львів, пл. Генерала Григоренка,3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Є.Радченко