Справа № 480/205/23
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2023 року Справа № 480/205/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/205/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , через адвоката Хайтова Павла Вячеславовича звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 в період, починаючи з 18.04.2022 та по час дії такої постанови, додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168.
2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 18.04.2022 по 30.06.2022 як такому, що ніс службу в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця, на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
3. Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 18.04.2022 і по 30.06.2022 як такому, що ніс службу в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
4. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень.
5. Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у складі військової частини відповідача в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" та безпосередньо приймає участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, проте, всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не отримує додаткову винагороду у розмірі 100 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022. Позивач вважає, що має право на виплату такої допомоги по день винесення судового рішення, тому звернувся до суду з позовною заявою.
Ухвалою суду від 11.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Вказана ухвала суду разом з копією позовної заяви неодноразово направлялась судом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, проте була повернена до суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" .
З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, листом від 30.03.2023 ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви направлено на адресу Міністерства оборони України (а.с. 31).
Після цього 18.04.2023 представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погоджується та зазначає, що позивач проходить службу у військовій частині відповідача з 18.04.2022. У період з 17.04.2022 по 09.10.2022 в/ч проходила бойове злагодження та виконувала завдання, пов`язані з інженерним обладнанням позицій оборони в Сумській області. Позивач у період з 18.04.2022 по 09.10.2022, як і весь підрозділ в цілому, не приймав безпосередню участь в бойових діях або здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у зв`язку з чим не включений до списку виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн.
Також представник відповідача зазначив, що позивач у період з 10.10.2022 по 20.03.2023 був включений до списку виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн., пропорційно дням виконання таких завдань. Відповідач надав розрахунок грошового забезпечення та інших додаткових виплат, які нараховані та виплачені позивачу за період з квітня 2022 по березень 2023 року (а.с. 35-36).
Представником позивача надано письмові пояснення до суду, згідно яких позивач вказує, що отримував додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168: у період з 18.04.2022 по 09.10.2022 в розмірі 30 000 грн, а в період з 10.10.2022 по 09.01.2023 - в розмірі 100 000 грн. Проте, позивач зазначає, що в період з 20.06.2022 по 13.07.2022 він приймав безпосередню участь у бойових діях із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та контролював переправи через мости у с. Іванівка, Чернігівської області. А тому вважає, що в період з 20.06.2022 по 13.07.2022 мав отримувати додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн (а.с. 42-43).
На виконання ухвал про витребування доказів, представником відповідача надано додаткові докази по справі (а.с. 62-85, 93-98).
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
З 18.04.2022 позивач призваний та проходить військову службу по мобілізації у військовій частині відповідача (а.с. 36).
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022 та № 757/2022 від 07.11.2022 строк дії воєнного стану продовжувався.
Позивач вважає, що відповідачем, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, не було прийнято накази про нарахування та виплату додаткової винагороди, позивачу не було нараховано та виплачено суми грошового забезпечення в повному обсязі, починаючи із 18.04.2022, у зв`язку із чим звернувся з позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Суд надає оцінку спірним правовідносинам, які виникли до звернення позивача до суду з цим позовом, а тому досліджуваний період служби позивача та її оплати обмежений судом датою подання позову у даній справі (по 09.01.2023), оскільки КАС України не передбачає можливості звернення з вимогами на майбутнє.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.
Вказана Постанова № 168 у спірному періоді мала декілька редакцій щодо предмета спору.
Зі змісту Постанови № 168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) суд вбачає, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.
Отже, сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою № 168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.
Також у розрахунку грошового забезпечення та інших додаткових виплат позивача вказано, що нараховані суми грошового забезпечення перераховано на картковий рахунок.
У письмових поясненнях, що надійшли до суду 21.04.2023 позивач підтверджує, що отримував додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168: у період з 18.04.2022 по 09.10.2022 в розмірі 30 000 грн, а в період з 10.10.2022 по 09.01.2023 - в розмірі 100 000 грн (а.с. 42-43).
Однак, позивач зазначає, що в період з 20.06.2022 по 13.07.2022 він приймав безпосередню участь у бойових діях із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та контролював переправи через мости у с. Іванівка, Чернігівської області. А тому вважає, що у вказаний період мав отримувати додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн.
Як встановлено судом з матеріалів справи (а.с. 36, 69, 70) за червень та липень 2022 року позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 в сумі по 30 000 грн. за кожен місяць.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь - яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дій у період з 20.06.2022 по 13.07.2022 чи у інші періоди, окрім як з 11.10.2022 по 16.02.2023.
Суд звертає увагу, що представник позивача адвокат Хайтов П.В., складаючи позовну заяву, виклав хронологію змін у Постанові № 168, жодним чином не зазначаючи, чим указані зміни впливають на права та інтереси позивача. Підсумовуючи представник позивача у позовній заяві, з посиланням на Постанову № 168, зазначає про законне право позивача на отримання належних йому нарахувань та виплат відповідно до Постанов № 168 з посиланням тільки на те, що позивач є військовослужбовцем відповідача.
Оскільки зміст позовної заяви не дозволяв встановити підстави позову, а в додатках до позову було додано тільки копію паспорта з довідкою про реєстрацію місця проживання, військового квитка та ідентифікаційного коду, ухвалою суду від 11.05.2023 позивачу було запропоновано надати суду інформацію щодо того, на виконання яких саме наказів (бойових розпоряджень) він приймав безпосередню участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 20.06.2022 по 13.07.2022. Проте, станом на час розгляду справи судом, представником позивача 16.05.2023 направлено до суду лише пояснення, що позивач у період з 20.06.2022 по 13.07.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях із забезпечення здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а також контролював переправи через мости у с. Іванівка Чернігівської області (а.с. 90-91). Жодної інформації, яка б свідчила про виконання позивачем бойових наказів чи розпоряджень ні позивачем ні його представником не було надано до суду.
Суд зазначає, що такі пояснення не можуть бути враховані судом, як підстава для отримання спірної додаткової винагороди, оскільки не підтверджуються жодними доказами (рапорти, накази чи інше) та не містять фактичних даних щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії.
Суд звертає увагу позивача, що під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу) яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.
Відповідачем надано суду інформацію за підписом командира військової частини (а.с. 93) про те, що на виконання розпорядження (не бойового) вищого штабу 14.06.2022 сформована посилена рота, до складу якої було включено позивача. У період з 20.06.2022 по 13.07.2022 позивач дійсно знаходився на території с. Іванівка Чернігівської області, проте ні він ні інші військовослужбовці посиленої роти не приймали безпосередньої участі в бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Відповідач також заначив, що відсутність донесень командира підрозділу про участь підпорядкованих військовослужбовців у бойових діях, відсутність відповідних записів у журналі бойових дій військової частини, вахтовому журналі, відсутність донесень командирів підрозділів про витрату боєкомплекту, про ворожі обстріли місць розташування підрозділу, про отримання поранень чи загибелі військовослужбовців в зазначений період, про виявлення та/або прорив ворожих військ свідчать про відсутність підстав для включення позивача до списку для виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн., оскільки він не приймав безпосередню участь у бойових діях у с. Іванівка Чернігівської області в період з 20.06.2022 по 13.07.2022.
Також відповідачем надано суду довідку про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення у період з 11.10.2022 по 16.02.2023 (а.с. 95).
Суд наголошує, що відповідно до змісту Постанови № 168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) лише у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.
Також суд зазначає, що віднесення адміністративно-територіальних одиниць, на яких ніс службу позивач, до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка" згідно Питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 не надає позивачу права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно.
Таким чином, виходячи із вищевикладеного та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень щомісячно, починаючи з 18.04.2022 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду за період з 18.04.2022 по дату прийняття рішення судом.
Також не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невинесення наказів про нарахування та виплату додаткової винагороди, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідачем у спірний період приймались накази про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 (а.с. 67, 69-85, 97).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска