Справа № 160/11446/22
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2022-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,
Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 25.11.2021 року №317276 про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 34`000грн.00коп.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 25.11.2021 року №317277 про стягнення з позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 34'000грн.00коп.;
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 29.08.2022р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого заперечує проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав. У ході рейдової перевірки 29.09.2021 посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки перевірено належні позивачу транспортні засоби та встановлено факт здійснення перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень та без оформлення необхідного дозволу. За результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено відповідні акти за №321236 та №321237. Повідомлення про час та місце розгляду справ про порушення автотранспортного законодавства було направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на його поштову адресу. Оскільки на розгляд справи до управління позивач не прибув, внаслідок чого було винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідно до яких до позивача було застосовано штраф у розмірі 34ґ000,00 грн. за кожне з порушень. Відповідач вважає, що вказані постанови були прийняті з додержанням вимог законодавства і відправлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на його поштову адресу. Окремо відповідач зауважив, що довіреності, на які посилається позивач, як правовстановлюючі документи повинні були бути у водіїв транспортних засобів, проте на час здійснення перевірки водії не надали посадовим особам управління даних документів. Вказана обставина та ігнорування перевізником вимог стосовно документального супроводження вантажного перевезення створила умови для визначення автомобільним перевізником саме власника транспортних засобів, що повністю унеможливлює перенесення відповідальності за це на відповідача шляхом надання його діям та рішенням ознаки протиправних.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд виходить з наступного.
29.09.2021 на підставі направлення на перевірку №004311 від 28.09.2021 посадовими особами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом на 270 км а/д Н-03 «Житомир Чернівці».
У ході проведення рейдової перевірки було зупинено транспортні засоби:
- об 03 год. 00 хв. - сідловий тягач-Е марки DAF, моделі 95XF430, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки WELTON, номерний знак НОМЕР_2 ;
- о 03 год. 10 хв. - вантажного сідлового тягача марки DAF, моделі TE47XS, державний номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом марки Janwil, номерний знак НОМЕР_4 .
За результатами габаритно-вагового контролю складено Акти про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом від 29.09.2021 року №321237 (далі акт №321237) та №321236 (далі акт №321236), якими встановлено перевищення нормативних вагових параметрів транспортним засобом, встановлених п.22.5 Правил дорожнього руху України, а саме перевищення повної маси автомобіля понад 20% від встановлених законодавством нормативних вагових параметрів.
Відповідно до акту №321237 водій, який знаходився за кермом автомобіля державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 надав для перевірки наступні документи: посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 12.04.1995; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ; товарно-транспортну накладну №000007693 від 28.09.2021.
Відповідно до акту №321236 водій, який знаходився за кермом автомобіля державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 надав для перевірки наступні документи: посвідчення водія серії НОМЕР_7 від 12.03.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 ; товарно-транспортну накладну №000007694 від 28.09.2021
Під час перевірки встановлено, що власником вказаних транспортних засобів є ОСОБА_1 .
08.11.2021 Управлінням складено повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі актів №321236 та №321237 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, що призначена на 25.11.2021
Відповідно до положень ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», Постанови Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006р. «Про Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» начальником Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки В`ячеславом Бичковим було проведено розгляд справи щодо порушення Позивачем законодавства про автомобільний транспорт та винесено оскаржувані постанови від 25.11.2021 року №317276 та №317277, згідно з якими Позивача притягнули до відповідальності відповідно до абзацу « 16» ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: у розмірі 34 000 грн. за кожне з порушень, які зафіксовано актами №321236 та №321237.
Не погоджуючись із вказаними постановами, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ст.1 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-III) автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
Відповідно до ч.12 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Частинами 1, 4 ст.48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Згідно зі ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з п.4 Правил №30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).
Пункт 32 Порядку №879: перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг.
Порядок здійснення контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Згідно пункту 31 Порядку №1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до абз.16 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, а саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, відповідно до положень ст.60 Закону №2344-III, Постанови Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006р. «Про Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» начальником Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки В`ячеславом Бичковим було проведено розгляд справи щодо порушення Позивачем законодавства про автомобільний транспорт та винесено оскаржувані постанови від 25.11.2021 року №317276 та №317277, згідно з якими позивача притягнули до відповідальності відповідно до абзацу « 16» ч.1 ст.60 Закону №2344-III із застосуванням штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: у розмірі 34 000 грн. за кожне з порушень, які зафіксовано актами №321236 та №321237.
Разом з тим, судом встановлено, що згідно з довіреностями НОЕ 949845 та НОЕ 949846 від 08.01.2020 року, які посвідчені нотаріально та зареєстровані в реєстрі за №33, 35 відповідно, позивач, як власник транспортних засобів, а саме Спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки DAF, моделі ТЕ47XS, державний номерний знак НОМЕР_3 та Спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е марки DAF, моделі 95XF430, державний номерний знак НОМЕР_1 , уповноважив кожного окремо: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ), користуватися (керувати) та розпоряджатися (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку, тощо) вказаними транспортними засобами. Дані довіреності чинні до 08.01.2023 року.
Також встановлено, що в день здійснення перевірки (29.09.2021), перевезення здійснювалося особою, якій автомобілі було передано за правом передоручення ТОВ «Спецконтроль Механізація» (товарно-транспортні накладні від 28.09.2021 №000007693 та №000007694) із залученням працівників ФОП ОСОБА_4 :
- водій, який знаходився за кермом автомобіля державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 виданий Павлоградським МВУМВС України в Дніпропетровській обл. 19 березня 1997 року);
- водій, який знаходився за кермом автомобіля державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 виданий ІВМ Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській обл. 23 лютого 1998 року).
Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_11 водія ОСОБА_2 встановлено, що він в період з 06.09.2019 року був працевлаштований у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .
Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_12 ОСОБА_3 встановлено, що він в період з 01.09.2021 року був працевлаштований у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позивач у спірних відносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абз.16 ч.1 ст.60 Закону №2344-III.
Означеної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 09.08.2019 року по справі №806/1450/16.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно ч.1, 2, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч.1-7 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Постольник Оксаною Сергіївною, яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4514, виданого Радою адвокатів Дніпропетровської області 04.10.2019, укладено 22.06.2022 Договір про надання правової (правничої) допомоги №1/06-2022.
Відповідно до п.2 Протоколу узгодження вартості та обсягу правової (правничої) допомоги (Додаток №3 до Договору) передбачено наступні послуги адвоката: складання, направлення та супроводження позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.11.2021 року №317276 та №317277, що включає усні консультації, аналіз законодавства та судової практики, підготовку та подання позовної заяви до суду, підготовку додатків до позовної заяви, підготовку та подання відповіді на відзив, пояснень, заяв, клопотань, отримання судового рішення, виконавчого листа.
Також п.2 Протоколу встановлено фіксовану суму, а саме: 6'000грн. 00коп., за вищезазначені послуги.
Пунктом 5.2 Договору про надання правової (правничої) допомоги №1/06-2022 від 22.06.2022 передбачено, що розрахунки здійснюються у готівковому порядку на підставі акту приймання-передачі наданих послуг протягом 3 (трьох) банківських днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.
Пунктом 3 Протоколу визначено, що сплата узгодженої сторонами суми гонорару, що вказана у п.2 даного Протоколу, здійснюється на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг у готівковому чи безготівковому порядку (в т.ч. шляхом поповнення карткового рахунку) у порядку визначеному Договором.
14.07.2022 між позивачем та адвокатом Постольник Оксаною Сергіївною затверджено акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової (правничої) допомоги №1/06-2022 від 22.06.2022, відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги позивачу: правова (правнича) допомога згідно з Договором, складання позовної заяви до суду з позовними вимогами до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.11.2021 року №317276 та №317277.
Даним актом підтверджено, що послуги з надання правничої допомоги надані адвокатом позивачу в повному обсязі та вартість послуг (гонорар) на суму 6ґ000грн. 00коп. сплачено, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 14.07.2022 року.
Верховний Суд в постанові від 07.05.2020 року по справі №820/4281/17 та постанові від 27.06.2018 року по справі №826/1216/16 зробив висновок, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Також Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
З огляду на висновки Верховного Суду, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що судові витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 6000грн. 00коп. підлягають стягненню з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Керуючись ст.ст. 9, 72-78, 139, 241-246, 255, 258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 25.11.2021 року №317276 про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 34ґ000грн.00коп.
Визнати протиправною та скасувати постанову Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 25.11.2021 року №317277 про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 34ґ000грн.00коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова