Справа № 280/3069/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 червня 2023 року Справа № 280/3069/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49031, ЄДРПОУ ВП 43968079) до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (вул. Сталеварів, 14, м. Запоріжжя, 69035, ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду поштою надійшла позовна заява Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (далі відповідач) про стягнення податкового боргу, відповідно до якої позивач просить суд:

прийняти до розгляду позовну заяву Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про стягнення податкового боргу з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () в загальній сумі 524 187 034,76 грн.;

задовольнити позовну заяву про стягнення податкового боргу з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () в загальній сумі 524 187 034,76 грн.;

стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () податковий борг шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків в загальній сумі 524 187 034,76 грн. на користь державного бюджету України.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення податкового боргу, вирішено позовні вимоги про стягнення податкового боргу в частині стягнення суми податкового боргу зі сплати податку на додану вартість 515 973 124,96 грн. розглядати в межах провадження адміністративної справи № 280/1408/23, позовні вимоги про стягнення податкового боргу в частині стягнення суми податкового боргу зі сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) 8 213 909,80 грн. - виділити і розглядати в окремому (самостійному) провадженні.

Справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» за позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення податкового боргу в частині стягнення суми податкового боргу зі сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) 8 213 909,80 грн. присвоєно ЄУН № 280/3069/23.

Ухвалою суду від 15.05.2023 прийнято адміністративну справу № 280/3069/23 до провадження та призначено підготовче засідання на 05.06.2023 о/об 12 год. 30 хв.

17 травня 2023 року до суду надішли пояснення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків в яких з приводу податкового боргу зі сплати частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) представник позивача зазначає, що податковий борг виник з причин: за рахунок часткової несплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань по розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що пiдлягає сплатi до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (для господарських товариств з державною часткою у статутному капiталi): № вiд 28.06.2022 на суму 8 213 909,80 грн. по терміну сплати 30.06.2022 (загальна сума нарахування грошового зобов`язання становила 82 139 098,0 грн.). Вказаний борг, не сплачений підприємством станом на 17.05.2023 року, що підтверджується витягом з ІКП по частині чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань) (КДБ 21010100) за2022-2023 рік. Просить суд задовольнити позовну заяву в загальній сумі 8 213 909,80 грн. та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () податковий борг шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків в загальній сумі 8 213 909,80 грн. на користь державного бюджету України.

31 травня 2023 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» надано до суду пояснення у справі згідно яких представник відповідача вказує на те, що ПАТ "Запоріжжяобленерго» здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території Запорізької області. Держава володіє в ПАТ "Запоріжжяобленерго» часткою 60,2475%. Державна частка від прибутку (розрахована за нормативом 50%) дорівнює 82 139 098 грн. З урахуванням затвердженого базового нормативу ПАТ "Запоріжжяобленерго» 29.06.2022 сплачено до державного бюджету України 73 925 188,20 грн., різниця складає суму 8 213 909, 80 грн., що відповідає сумі заявлених позовних вимог. Сума у 8 213 909, 80 грн., яка пред`явлена до стягнення, розрахована з додержанням норм законодавчих актів.

Ухвалою суду від 05.06.2023 закрито підготовче провадження у справі № 280/3069/23 та призначено справу до розгляду по суті у порядку письмового провадження.

У відповідності до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач Публічне акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () (далі - ПАТ "Запоріжжяобленерго») зареєстроване як юридична особа 17.05.2000.

Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює наступні види економічної діяльності за КВЕД:

35.13 Розподілення електроенергії (основний);

85.32 Професійно-технічна освіта;

61.10 Діяльність у сфері проводового електрозв`язку.

Держава володіє в ПАТ "Запоріжжяобленерго» часткою 60,2475%.

Згідно розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (для господарських товариств з державною часткою у статутному капіталі) від 28.06.2022 ПАТ "Запоріжжяобленерго» самостійно задекларовано податкове зобов`язання на суму 82 139 098,00 грн. з терміном сплати 30.06.2022, частину якого у сумі 8 213 909,80 грн. сплачено не було.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

У зв`язку із несплатою відповідачем податкового боргу зі сплати частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (для господарських товариств з державною часткою у статутному капіталі) позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що приписами статті 2 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006 №185-V (надалі - Закон №185-V) передбачено, що законодавство про управління об`єктами державної власності складається з цього Закону, Господарського кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України "Про захист економічної конкуренції", інших законів України, якими можуть бути встановлені особливості управління окремими об`єктами державної власності або їх видами, та інших нормативно-правових актів з питань управління об`єктами державної власності.

Відповідно до вимог підпункту в) пункту 18 частини 2 статті 5 цього ж Закону №185-V Кабінет Міністрів України наділено повноваженнями для визначення порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, та господарськими товариствами, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, які не прийняли рішення про нарахування дивідендів до 1 травня року, що настає за звітним;

У відповідності до вказаних положень закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 23.02.2011 № 138 "Про затвердження Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями", пунктом третім якої Державній податковій службі, територіальним структурним підрозділом якої є позивач, надав повноваження здійснювати контроль за повнотою і своєчасністю сплати державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу).

Одночасно суд враховує, що правовими нормами ч. 3 ст.11-1 Закону №185-V відповідач, зобов`язаний подавати саме до податкового органу розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку в порядку та строки, встановлені саме Податковим кодексом України.

Пунктом 3 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями також прямо передбачено, що частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, за своєю суттю, порядком розрахунку, порядком поданням та формою звітності є особливою складовою податку на прибуток для окремих платників (державних унітарних підприємств та їх об`єднань).

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно п.1.1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення" ПК України, встановлено, що стягнення заборгованості з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань здійснюється у порядку, визначеному статтями 59, 60 глави 4, статтями 87 - 101 глави 9 розділу II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

За приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України обумовлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Приписами пункту 57.1. статті 57 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 46.2 статті 46 ПК України податковою декларацією, розрахунком є документ, що подається платником податків контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У разі несплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні, застосовується штраф та нараховується пеня у порядку та розмірах, передбачених статтями 126 і 129 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно з абз. 4-7 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», господарські товариства у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій) у їх статутному капіталі.

Господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходиться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, сплачують дивіденди безпосередньо до Державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, але не менше 30 відсотків, пропорційно розміру державної частки (акцій) у статутних капіталах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

У цій справі встановлено, що ПАТ "Запоріжжяобленерго» самостійно задекларовано податкове зобов`язання на суму 82 139 098,00 грн., частину якого у сумі 8 213 909,80 грн. сплачено не було.

Матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем самостійно визначеної суми частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (для господарських товариств з державною часткою у статутному капіталі) у сумі 8 213 909,80 грн.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Як встановлено з матеріалів справи в зв`язку з виникненням у відповідача податкового боргу контролюючим органом за місцем обліку 06.01.2016 було сформовано та вручено (особисто) ПАТ «Запоріжжяобленерго» податкову вимогу № 1-23.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З облікової картки платника видно, що відповідач хоч і сплачував податкові зобов`язання після отримання податкової вимоги, проте борг не був погашений повністю, а тому у контролюючого органу відсутній обов`язок надсилати нову податкову вимогу про сплату боргу.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України обумовлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг зі сплати частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (для господарських товариств з державною часткою у статутному капіталі) у сумі 8 213 909,80 грн., щодо наявності якого відповідачем не подано до суду доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, позовні вимоги належить задовольнити шляхом прийняття рішення про стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків в загальній сумі 8 213 909,80 грн. на користь державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, за правилами статті 139 КАС України підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат (судового збору) немає.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр. Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, 49031, ЄДРПОУ ВП 43968079) до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (вул. Сталеварів, 14, м. Запоріжжя, 69035, ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () податковий борг шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків в загальній сумі 8 213 909,80 грн. на користь державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.06.2023.

Суддя О.О. Артоуз