Справа № 140/627/22
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/627/22 пров. № А/857/5922/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2023р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця, спонукання до вчинення інших дій (суддя суду І інстанції: Сорока Ю.Ю., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 28.02.2023р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

15.01.2023р. (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 15.07.2015р. по 11.04.2017р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року та щодо ненадання відповіді про розмір грошового забезпечення, з якого йому проведено нарахування компенсації додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2015-2017 роки;

зобов`язати 6 прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 15.07.2015р. по 11.04.2017р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з врахуванням виплачених сум індексації; надати відповідь про розмір грошового забезпечення, з якого йому проведено нарахування компенсації додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2015-2017 роки (а.с.1-5, 17).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) (а.с.19 і на звороті).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2023р. заявлений позов задоволено; визнано протиправною бездіяльність 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 15.07.2015р. по 11.04.2017р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року; визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненадання ОСОБА_1 відповіді щодо розміру грошового забезпечення при проведенні нарахування компенсації додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2015-2017 роки; зобов`язано 6 прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 15.07.2015р. по 11.04.2017р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язано 6 прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) надати ОСОБА_1 відповідь щодо розміру грошового забезпечення при проведенні нарахування компенсації додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2015-2017 роки (а.с.60-63).

Частково не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач 6 прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору в частині вимог щодо індексації грошового забезпечення, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняти нову постанову, якою в задоволення позову відмовити (а.с.66-71).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до п.5 Порядку № 1078, в редакції до 15.12.2015р. (до прийняття КМ України постанови № 1013 від 09.12.2015р.) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Тобто, відповідно до п.5 Порядку № 1078, в редакції до набрання чинності постановою КМ України № 1013 від 09.12.2015р., базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення: до 01.12.2015р. був місяць збільшення заробітної плати; після 01.12.2015р. є місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

Відтак, підстави для застосування у період з 15.07.2015р. по 11.04.2017р. при нарахуванні індексації грошового забезпечення в якості базового місяця січня 2008 року є відсутніми, оскільки за спірний період відповідач для обрахунку індексації застосував базовий місяць червень 2015 року; саме в червні 2015 року відбулося зростання постійних складових грошового забезпечення, зокрема, збільшення посадового окладу та надбавки за вислугу років.

Звідси, підстав для застосування базового місяця січень 2008 року немає.

Окрім цього, повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі визначення базового місяця для такого нарахування, покладається на відповідача і входять до його дискреційних повноважень.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному Волинському загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ).

11.04.2017р. наказом Луцького прикордонного загону (попередня назва відповідача) № 77-ос прапорщика ОСОБА_1 , старшого техніка відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІІ категорії (тип В), виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у зв`язку з звільненням з військової служби в запас (закінченням строку контракту) (а.с.9).

16.02.2021р. позивачу проведено виплату індексації грошового забезпечення за період з 15.07.2015р. по 11.04.2017р., однак згідно листа відповідача № 11/12892 від 03.12.2021 під час обрахунку індексації грошового забезпечення застосовано базовий місяць червень 2015 року (а.с.10-11).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою КМ України № 1294 від 07.11.2007р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Вказана постанова була чинна з 01.01.2008р. до 01.03.2018р.

Починаючи з січня 2008 року, посадовий оклад позивача не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Отже, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 15.07.2015р. по 11.04.2017р.

Щодо решти вимог суд виснувався тим, що в заяві від 20.12.2021р. позивач просив відповідача надати, зокрема, розрахунок компенсації за 42 календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дії. У відповіді № 11/13834 від 24.12.2021р. відповідач повідомив позивача, що витребувані документи та розрахунки надавались ОСОБА_1 відповідно до його звернень (запитів) протягом 2021 року.

Водночас, доказів надання позивачу розрахунку компенсації за 42 календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дії, відповідачем не представлено.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині вимог щодо надання відповіді на запит позивача щодо розрахунку компенсації за 42 календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дії, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Вирішуючи наведений спір в оскарженій частині, колегія суддів виходить з того, що наведені висновки суду першої інстанції про задоволення заявленого позову не в повній мірі відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, з наступних підстав.

Предметом спору в цій справі є оцінка наявності чи відсутності підстав для визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання останнього нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 15.07.2015р. по 11.04.2017р., з урахуванням січня 2008 року як базового місяця для її розрахунку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою-третьою ст.9 Закону України № 2011-XII від 20.12.1991р. «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України № 1282-ХІІ від 03.07.1991р. «Про індексацію грошових доходів населення».

Положеннями ст.1 цього Закону визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі ст.2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 зазначеного Закону визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Відповідно до п.1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно п.1-1 вказаного Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016р.).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п.2 цього Порядку (в редакції постанови КМ № 1013 від 09.12.2015р.) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 вказаного Порядку визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до п.5 зазначеного Порядку (в редакції, яка діяла до 15.12.2015р. (до прийняття КМ України постанови № 1013 від 09.12.2015р.)), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Пунктом 5 вказаного Порядку (в редакції постанови КМ № 1013 від 09.12.2015р.) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Отже, спірним у цій справі є, зокрема, питання визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача за період з 15.07.2015р. по 11.04.2017р., з урахуванням базового місяця для обчислення індексації - січня 2008 року.

Як убачається з матеріалів справи, виникнення спірних правовідносин зумовлено застосуванням відповідачем під час проведення індексації грошового забезпечення позивачу іншого базового місяця (червень 2015 року), ніж січень 2008 року.

Відповідно до п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р., в редакції, яка діяла до 15.12.2015р. (до прийняття КМ України постанови № 1013 від 09.12.2015р.), у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Тобто, відповідно до п.5 вказаного Порядку, в редакції, яка діяла до 15.12.2015р., базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Згідно з вимогами абз.3 п.10-1 зазначеного Порядку (в редакції, чинній до 15.12.2015р.) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалось з місяця прийняття працівника на роботу.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення:

до 01.12.2015р. був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати;

після 01.12.2015р. є місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

Тому відповідно до вимог абз.1 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р. (в редакції до 01.12.2015р.), червень 2015 року (в червні 2015 року відбулося зростання грошового забезпечення позивача - а.с.42) став базовим місяцем.

Відповідно до інформації на офіційному веб-сайті Держстату України індекс споживчих цін в 2015 році (в межах спірного періоду) становив: липень -99 %, серпень - 99,2 %, вересень -102,0 %, жовтень - 98,7 %, листопад -102 %, грудень - 100,7 %.

Оскільки величина індексу споживчих цін за вказаний період перевищила поріг у 101 % у вересні 2015 року, тому обчислення індексу споживчих цін розпочалося з жовтня 2015 року (за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації); у листопаді 2014 року виплачено позивачу 84 грн. 04 коп. індексації (а.с.42).

Таким чином, відповідач в період до грудня 2015 року нарахував і виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення у відповідності до чинних нормативно-правових актів, тобто, без застосування базового місяця січень 2008 року.

Щодо періоду та базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 11.04.2017р., апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до приписів п.2, 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р. (в редакції постанови КМ України № 1013 від 09.12.2015р.) для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Постановою КМ України № 1294 від 07.11.2007р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до п.13 указаної постанови вона набрала чинності з 01.01.2008р.

З січня 2008 року по грудень 2017 року посадовий оклад позивача не змінювався.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01.03.2018р.

Отже, відповідно до приписів Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003р., січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015р. до 11.04.2017р.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що під час нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015р. по 01.04.2017р. слід застосовувати базовий місяць січень 2008 року.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що базовим місяцем для нарахування індексації ОСОБА_1 повинен бути січень 2008 року лише за період з 01.12.2015р. до 11.04.2017р. включно.

Стосовно решта періоду позовних вимог (15.07.2015р. - 30.11.2015р.) індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена позивачу із дотриманням вимог діючого законодавства.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові від 19.05.2022р. у справі № 200/3859/21.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню в частині повного задоволення позову та вирішення позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення; в цій частині належить прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити частково; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 11.04.2017р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 11.04.2017р., із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, та з врахуванням раніше виплачених сум індексації за вказаний період.

Решта позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, задоволенню не підлягають.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта 6 прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ).

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.316, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2023р. в адміністративній справі № 140/627/22 скасувати в частині повного задоволення позову та вирішення позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення.

В цій частині прийняти нову постанову, якою заявлений ОСОБА_1 позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 11.04.2017р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.

Зобов`язати 6 прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015р. по 11.04.2017р., із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, та з врахуванням раніше виплачених сум індексації за вказаний період.

У задоволенні решти позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта 6 прикордонний Волинський загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький
Дата складання повного тексту судового рішення: 08.06.2023р.