Справа № 300/2501/23
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2023 р. справа № 300/2501/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Окуневич Михайло Валентинович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови щодо неврахування до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 періоду роботи за сумісництвом з 01.09.1988 по 01.09.1989 на посаді вчителя математики у Турійській середній школі та ненарахування і невиплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 період роботи за сумісництвом з 01.09.1988 по 01.09.1989 на посаді вчителя математики у Турійській середній школі та нарахувати і виплатити грошову допомогу в розмірі 10 пенсій, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.02.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, однак не здійснено виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом від 09.03.2023 №1448-1027/К-02/8-0900/23 відповідач повідомив, що зазначена грошова допомога не була виплачена ОСОБА_1 у зв`язку із недостатньою кількістю років стажу працівника освіти. Так, до спеціального (педагогічного) стажу позивача не зараховано період її роботи за сумісництвом з 01.09.1988 по 01.09.1989 на посаді вчителя математики у Турійській середній школі Вважає таку відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області протиправною, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.05.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Із посиланням на правові позиції Верховного Суду у постановах від 17.01.2022 у справі №348/20/17 та від 12.12.2022 у справі №520/5668/19 зауважує, що позивачем не дотримано порядку звернення за перерахунком пенсії, тому що така заява має бути подана особисто, а не через представника. Отже, підстав для нарахування та виплати грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до звернення ОСОБА_2 немає. Більше того, на думку відповідача, наданий у відповідь на звернення представника лист від 09.03.2023 №1448-1027/К-02/8-0900/23 має інформаційний характер та за своєю суттю не є рішенням про відмову у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсії. Враховуючи викладене вище, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням страхового стажу 42 роки 4 місяці 8 днів, що підтверджується листом від 09.03.2023 №1448-1027/К-02/8-0900/23 (а.с. 24-25).
06.02.2023 позивач через свого представника звернулась до відповідача, оскільки з часу призначення пенсії їй не було виплачено грошову допомогу, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що встановлено судом із копії відповідної заяви (а.с. 22-23).
Листом від 09.03.2023 №1448-1027/К-02/8-0900/23 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило, що права на виплату грошової допомоги ОСОБА_1 немає, оскільки її спеціальний (педагогічний) стаж складає 29 років 7 місяців 29 днів за періоди роботи з 15.08.1984 по 13.08.1985, з 01.09.1993 по 30.04.2022 (а.с. 24-25).
Судом досліджено копію трудової книжки позивача від 15.08.1984 НОМЕР_1 та встановлено, що ОСОБА_1 працювала:
з 15.08.1984 по 13.08.1985 вчителем фізики та математики Ружинської восьмирічної школи;
з 01.09.1993 по 31.08.1994 вихователем інтернату Рогатинської гімназії ім. Володимира Великого Івано-Франківської області;
з 01.09.1994 по теперішній час вчителем фізики Рогатинської гімназії ім. Володимира Великого Івано-Франківської області (у подальшому перейменовано у Академічний ліцей «Рогатинська гімназія імені Володимира Великого» Рогатинської районної ради Івано-Франківської області», Рогатинський ліцей «Гімназія імені Володимира Великого» Рогатинської районної ради Івано-Франківської області) (а.с. 10-21).
Водночас, на думку позивача до її спеціального (педагогічного) стажу має бути зараховано період роботи за сумісництвом з 01.09.1988 по 01.09.1989 на посаді вчителя математики у Турійській середній школі, що підтверджується довідкою відділу освіти, молоді та спорту Турійської селищної ради Волинської області від 30.12.2022 №718/01-08/2-22 та витягом з книги наказів Турійського райвно (а.с. 26, 33).
Вважаючи протиправною відмову відповідача у виплаті їй грошової допомоги, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оформленої листом від 09.03.2023 №1448-1027/К-02/8-0900/23, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, які працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон України №1058).
Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України №1058, передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України №1058.
Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.
Як встановлено судом, спеціальний (педагогічний) стаж ОСОБА_1 складає 29 років 7 місяців 29 днів за періоди роботи з 15.08.1984 по 13.08.1985, з 01.09.1993 по 31.08.1994, з 01.09.1994 по 30.04.2022.
Водночас, наявного у позивача спеціального (педагогічного) стажу недостатньо для нарахування та виплати грошової допомоги. При цьому, позивач вважає, що до її спеціального (педагогічного) стажу має бути зарахований період її роботи за сумісництвом з 01.09.1988 по 01.09.1989.
Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, що діяла до 01.01.2004), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Порядок підтвердження стажу регламентовано у ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Судом досліджено трудову книжку позивача від 15.08.1984 НОМЕР_1 та встановлено, що вона не містить відомостей про період роботи позивача за сумісництвом з 01.09.1988 по 01.09.1989.
При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
Відповідно до п. 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Однак, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637.
Довідкою відділу освіти, молоді та спорту Турійської селищної ради Волинської області від 30.12.2022 №718/01-08/2-22 підтверджується, що ОСОБА_1 згідно особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1988-1989 навчальний рік вичитала у Турійській середній школі 182 години (а.с. 26).
Окрім того, у матеріалах справи міститься копія-витяг з книги наказів. Так, відповідно до наказу завідуючого Турійським райвно від 31.08.1988 №142, ОСОБА_1 з 01.09.1988 дозволено читати години математики у Турійській середній школі (а.с. 33).
Таким чином, вищевказаними документами підтверджується, що у спірний період позивач була працевлаштована та отримувала заробітну плату вказаному закладі освіти.
Будь-яких посилань на невідповідність документів чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідач не навів. Документи, які були надані позивачем, на цей час є дійсними, мають відбиток печатки та підпис.
Крім того, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №442/456/17 звернула увагу на те, що сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації.
У п. 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 №78, зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій (далі - підприємство), які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.
Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.
Із змісту довідки відділу освіти, молоді та спорту Турійської селищної ради Волинської області від 30.12.2022 №718/01-08/2-22 судом встановлено, що обсяг викладацької роботи позивача за 1988-1989 навчальний рік складав 182 години (а.с. 26).
Отже, суд вважає, що законодавчі застереження щодо неврахування періодів роботи за сумісництвом до спеціального (педагогічного) стажу, відсутні.
Таким чином, із врахуванням наведеного судом зроблено висновок, що період роботи позивача з 01.09.1988 по 01.09.1989 підтверджений належними доказами, а тому має бути зарахований до стажу роботи позивача для здійснення виплати грошової допомоги.
Щодо аргументів відповідача про порушення позивачем порядку звернення, суд зауважує наступне.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (надалі - Порядок № 22-1).
Відповідно до п. 1.1 Розділу І Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2);заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Додатком 1 до Порядку №22-1 передбачено форму заяви про призначення/ перерахунок пенсії. При цьому, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України №1058, грошова допомога має бути виплачена при призначенні пенсії за віком.
Отже, чинним законодавством передбачена необхідність звернення із заявами за Порядком №22-1 лише щодо призначення чи перерахунку пенсії.
Суд критично ставиться до посилань відповідача на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 17.01.2022 у справі №348/20/17 та від 12.12.2022 у справі №520/5668/19, оскільки у цих справах особами порушено порядок звернення за призначенням пенсії, на відміну від обставин, встановлених у даній справі.
При цьому, суд зауважує, що із п. 5 Розділу І Постанови ПФУ «Про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України» від 30.07.2015 №13-1, особи, що звертаються до органів пенсійного фонду мають право звертатися до органів Пенсійного фонду особисто або через представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку. Отже, посилання відповідача на неможливість позивача звертатися із заявами через свого представника також є безпідставними.
Водночас, на думку суду лист від 09.03.2023 №1448-1027/К-02/8-0900/23 за своєю суттю не є відмовою у виплаті позивачу грошової допомоги, оскільки зазначені грошові кошти мали бути виплачені ОСОБА_1 ще при призначенні пенсії за віком. Таким чином, у листі від 09.03.2023 №1448-1027/К-02/8-0900/23 міститься пояснення причин бездіяльності ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.
Тому з огляду на викладене, а також з метою ефективного захисту порушеного права позивача заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у такий належний спосіб: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу позивача період її роботи за сумісництвом з 01.09.1989 по 01.09.1989 у зв`язку із чим нарахувати та виплатити грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в розмірі 1000,00 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 періоду її роботи за сумісництвом з 01.09.1989 по 01.09.1989 на посаді вчителя математики у Турійській середній школі.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу ОСОБА_1 період її роботи за сумісництвом з 01.09.1989 по 01.09.1989 у зв`язку із чим нарахувати та виплатити грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та представнику позивача рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 09 червня 2023 р.