Справа № 300/3197/23
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"09" червня 2023 р. Справа № 300/3197/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Біньковська Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів приватне підприємство «Металспецмонтаж», Івано-Франківська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування п. 1.2 рішення від 16.12.2021 №1723, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва, визнання дій протиправними та скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт,-
В С Т А Н О В И В:
Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Пунктами 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд наголошує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Крім цього, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Зі змісту прохальної частини позову слідує, що позивачі просять суд, серед іншого, скасувати пункт 1.2. рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16.12.2021 № 1723 "Про надання вихідних даних містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва", приватному підприємству «Металспецмонтаж» для нового будівництва господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0300) та скасувати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва (реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:0598-7399-7770-1314, реєстраційний номер 103-31.2.1-01 від 17.12.2021) "Нове будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_1 ", затверджені наказом Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради № 119 від 17.12.2021.

На обґрунтування строків звернення до суду із цим позовом позивачі зазначають, що оспорюване повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками від 29.11.2022 вх. ІФ 5 із додатками до позову одержано ОСОБА_5 (для інформування інших) 23.02.2023 за №13/13-23, а тому позивачі дізналися про порушене право в момент отримання документів, в тому числі оспорюваного повідомлення, відтак вважають, що терміни позовної давності не пропущені.

З цього приводу суд зазначає, що отримання третьою особою ОСОБА_4 листа від Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради від 28.02.2023 (а не 23.03.2023 як зазначили позивачі) у відповідь на його звернення, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду позивачів із цим позовом, оскільки вказаний документ свідчать лише про час, коли третя особа почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не може бути пов`язана з початком перебігу строку звернення до суду позивачів.

Позивачами не зазначено поважних причин пропуску строку звернення до суду із позовними вимогами про скасування пункту 1.2. рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16.12.2021 № 1723 "Про надання вихідних даних містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва", ПП «Металспецмонтаж» для нового будівництва господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0300) та про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва (реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01:0598-7399-7770-1314, реєстраційний номер 103-31.2.1-01 від 17.12.2021) "Нове будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_1 ", затверджені наказом Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради № 119 від 17.12.2021.

Позивачі не зазначили про те коли та за яких обставин вони дізналися про порушення саме свої прав та про оскаржувані рішення від 16.12.2021 та наказ від 17.12.2021.

Отже, із змісту позовної заяви слідує, що позивачами пропущено шестимісячний строк звернення до суду із вказаним позовом. При цьому, позивачем не зазначено причин пропуску строку звернення до суду із вказаними вище позовними вимогами та не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Водночас, слід наголосити, що у позовній заяві позивачами не наведено належних доводів в підтвердження того, що рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16.12.2021 № 1723 "Про надання вихідних даних містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва» ПП «Металспецмонтаж», наказ Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради № 119 від 17.12.2021, реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (СС1) зареєстрованого в Реєстрі будівельної діяльності 29.11.2022 №1545 та будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_1 створюють безпосередньо для ОСОБА_1 і ОСОБА_2 негативні правові наслідки у вигляді порушення прав, свобод чи інтересів. Позивачі не обґрунтували існування реального негативного впливу на їх конкретні права, свободи та/чи інтереси внаслідок прийняття вказаних рішень.

Також, згідно з частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Приписами частин 1, 3 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Докази суду надають учасники справи.

Згідно вимог частин 1, 2, 4 статті 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Статтею 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, поряд з іншим, заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З наведеного слідує, що учасник справи, визначаючи у позовній заяві про певні обставини, зобов`язаний при зверненні до суду подати відповідні докази, які ними засвідчуються.

У випадку відсутності таких доказів (письмових документів тощо) позивач вправі заявляючи клопотання про витребування доказів судом, однак, при цьому зобов`язаний зазначити у такому клопотанні про заходи, які ним вжито для отримання відповідного доказу самостійно або причини неможливості самостійного отримання цього доказу, а також подати докази на підтвердження здійснення усіх залежних від нього дій, спрямованих на отримання такого доказу.

У позовній заяві позивачі просять витребувати у Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16.12.2021 №1723 "Про надання вихідних даних містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва" ПП "Металспецмонтаж" для нового будівництва господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0300), акт від 24.04.2023 та фотофіксацію об`єкта будівництва складеної посадовими особами виконавчих органів Івано-Франківської міської ради об`єкта будівництва "Нове будівництво господарської будівлі з допоміжними приміщеннями на АДРЕСА_1 ».

При цьому, позивачі не надали суду доказів звернення до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з метою отримання вказаних вище документів та ненадання їх Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на вимогу позивачів.

Крім того, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не вказали про причини неможливості надання таких доказів суду.

Також, у позовній заяві позивачі покликаються на договір купівлі-продажу нерухомого майна, що буде створено в майбутньому №Н8-8/4 від 25.11.2016, договори купівлі-продажу майнових прав №Н11/4 від 11.06.2020, №Н21-14/6 від 12.04.2019, №Н18-5/10 від 06.07.2018 №НЦ-8 від 19.10.2018 та №Н16-1/1 від 28.03.2019, №НЦ-2 від 28.03.2019, договори про відступлення права вимоги №04/10-Н18-5/10, №04/10-НЦ-8.

Однак, копій вказаних договорів до позовної заяви позивачами не долучено.

У позовній заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять відстрочити сплату судового збору у зв`язку із введенням воєнного стану, пандемією коронавірусу, скрутним матеріальним становищем, а також у зв`язку із зменшенням доходів та падінням економіки більше ніж на 40 відсотків.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Питання щодо зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України та Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат (наприклад, довідка про доходи з податкового органу (центру зайнятості), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

У розумінні приписів вказаних норм відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачу, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин та підтвердження їх належними доказами.

Обгрунтовуючи прохання про відстрочення сплати судового збору за подання цього позову позивачі покликаються на введення воєнного стану в Україні, пандемію коронавірусу, скрутне матеріальне становище та на зменшенням доходів і падіння економіки більше ніж на 40 відсотків.

Однак, жодних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивачами суду не надано. Також, позивачами не зазначено яким чином пандемія коронавірусу та введення воєнного стану в Україні вплинули на майновий стан саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту прохальної частини позову слідує, що позивачами заявлено три позовні вимоги немайнового характеру.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", який вступив в дію з 01.01.2023, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року складає 2684,00 грн.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пункту 7 частини 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими позовними вимогами немайнового характеру складає 3220,80 грн. (2684,00 грн. х 0,4 х 3 = 3220,80 грн.).

Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах позовної заяви відсутня копія паспорту позивача як документа, що підтверджує наявність у позивача процесуальної правосуб`єктності, а також копія довідки про присвоєння позивачу реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначаються, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Згідно з частиною 1 статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до частини 2 статті 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Позовну заяву подано ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , проте, документів на підтвердження адміністративної процесуальної правосуб`єктності вказаних осіб до матеріалів позовної заяви не долучено (копія документу, що посвідчує особу позивачів). Із врахуванням змісту статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», суд дійшов висновку, що у цьому випадку належним доказом наявності у позивачів адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України. Також, до позовної заяви не додано належним чином засвідченої копії довідки про присвоєння позивачам ідентифікаційного номера/реєстраційного номера облікової картки платника податків. Вказані обставини унеможливлюють ідентифікувати особу позивачів, з`ясувати факт наявності в них адміністративної процесуальної дієздатності та встановити зареєстроване місце проживання чи перебування позивачів.

Підсумовуючи наведене вище суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів приватне підприємство «Металспецмонтаж», Івано-Франківська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування п. 1.2 рішення від 16.12.2021 №1723, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва, визнання дій протиправними та скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт,- залишити без руху.

Надати позивачам з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних у ній недоліків шляхом надання суду: заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; документа про сплату судового збору кожним із позивачів окремо у розмірі 3220,80 грн., або доказів наявності підстав для відстрочення сплати судового збору відповідно до закону; належним чином засвідчених копій паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера/реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ; належним чином засвідчених копій рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 16.12.2021 №1723 та акту від 24.04.2023 або доказів звернення до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з метою отримання вказаних вище документів та ненадання їх виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на вимогу позивачів, належним чином засвідчені копії договору купівлі-продажу нерухомого майна, що буде створено в майбутньому №Н8-8/4 від 25.11.2016, договорів купівлі-продажу майнових прав №Н11/4 від 11.06.2020, №Н21-14/6 від 12.04.2019, №Н18-5/10 від 06.07.2018 №НЦ-8 від 19.10.2018 та №Н16-1/1 від 28.03.2019, №НЦ-2 від 28.03.2019, договорів про відступлення права вимоги №04/10-Н18-5/10, №04/10-НЦ-8, а також приведення позовної заяви у відповідність до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в частині обґрунтування позовних вимог.

Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.