Справа № 640/22469/21
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення касаційної скарги

08 червня 2023 року

м. Київ

справа №640/22469/21

адміністративне провадження № К/990/781/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стеценка С.Г. та Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року

у справі № 640/22469/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гугл"

до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2023 року касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі - скаржник, Управління) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року залишено без руху з підстав, передбачених статтею 332 КАС України, та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2022 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року, згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України; направлення на адресу суду документа про сплату судового збору в розмірі 4540 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2023 року продовжено Головному управлінню Держпродспоживслужби в м. Києві процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги до 20 березня 2023 року.

20 березня 2023 року надійшло клопотання скаржника про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги. Скаржник у поданому клопотанні, посилаючись на виписку станом на 20 березня 2023 року із Системи дистанційного обслуговування клієнтів Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві вказує про відсутність коштів, призначених для сплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2023 року продовжено Головному управлінню Держпродспоживслужби в м. Києві процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги до 15 травня 2023 року.

15 травня 2023 року надійшло чергове клопотання скаржника про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, яке обґрунтовано відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору.

Розглянувши клопотання про продовження строку на усунення недоліків, Суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У той же час, продовження процесуального строку є правом, а не обов`язком, суду і повинно здійснюватися за наявності для цього обґрунтованих підстав.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також зауважує, що фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві має право в межах асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Окрім того, Суд зауважує, що скаржник маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень і є бюджетною установою, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, то кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене, відповідач не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору з урахуванням обставин і факторів, які впливають на тривалість процедури проведення відповідних платежів.

Суд зауважує, що особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Проте, скаржником не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Неможливість своєчасної сплати скаржником судового збору через недостаніть фінансування та/або відсутність грошових коштів необхідних для такої сплати, не свідчить про наявність об`єктивних обставин, які б перешкоджали йому в межах наданого строку усунути зазначений недолік, оскільки заявник не доводить того, що впродовж нового строку судовий збір ним буде сплачено.

При цьому, Суд зауважує, що указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для невиконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху щодо сплати судового збору для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

До того ж, у поданому скаржником клопотанні, окрім посилання на скрутний майновий стан та введення воєнного стану в Україні не зазначається про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк. Тобто відсутні належні обґрунтування підстав для продовження строку для сплати судового збору і не надано відповідні докази.

Верховний Суд також вважає, що у скаржника було достатньо часу для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі та надання платіжного документа про таку сплату, а тому вищенаведені у клопотанні обставини не можуть бути підставою для продовження строку на усунення недоліків, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху. Крім того, відповідно до статті 45 КАС України, зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, Суд дійшов висновку, що клопотання скаржника про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задоволенню не підлягає.

Поряд з цим, Верховний Суд зазначає, що питання продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалі від 05 червня 2023 року у справі №160/7128/22.

Відтак, станом на момент винесення цієї ухвали, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 17 січня 2023 року недоліки касаційної скарги скаржником не усунуто, документ про сплату судового збору не надано.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 та частиною другою статті 332 КАС України касаційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо зазначеною особою не усунуто недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.

За таких обставин, касаційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржникам.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ :

1. У задоволенні клопотання Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги відмовити.

2. Касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року у справі № 640/22469/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гугл" до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення повернути.

3. Повернути скаржнику касаційну скаргу та додані до скарги матеріали.

4. Надіслати учасникам справи копію ухвали про повернення касаційної скарги.

5. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до Верховного Суду.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.Г. Стеценко

С.М. Чиркін