Справа № 320/1642/20
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1642/20
06 червня 2023 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Грибан І.О.
судді: Ключкович В.Ю.
секретар с/з Кузьмук Б.І.
пр-к відповідача Іванюк Д.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Нелюби С.А. про ухвалення додаткової постанови у справі за адміністративним позовом приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,-
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 звернулася з позовом до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом № 24 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 16.12.2019 року, щодо застосування до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 90/5 від 10.01.2020 про застосування до приватного виконавця ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2022 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Задовольняючи частково касаційну скаргу Міністерста юстиції України, Верховний Суд у своїй постанові вказав на недосліджені та не оцінені судами попередніх інстанцій обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При повторному розгляді справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом №24 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 16.12.2019 щодо застосування до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження;

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України №90/5 від 10.01.2020 про застосування до приватного виконавця ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення.

Також, 23 січня 2023 року Київським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким заяву про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено частково:

- стягнуто на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн (одна тисяча грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства юстиції України;

- стягнуто на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн. 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Відмовлено в задоволенні заяви про стягнення 19 854,18 грн. витрат на правничу допомогу під час попереднього розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з ухваленими судовими рішеннями, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просили оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нові судові рішення, якими в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач, не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, також подала апеляційну скаргу. Апеляційна скарга позивача вмотивована тим, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено без врахування всіх фактичних обставин справи, зокрема часу адвоката, витраченого на підготовку апеляційної скарги, заяв з процесуальних питань та участі останнього в судових засіданнях.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2023 року апеляційні скарги Дисциплінарної комісії приватних виконавців та Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2022 року залишено без змін.

Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2023 року апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 та Міністерства юстиції України задоволено частково.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким задоволено частково заяву Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу:

- стягнуто на користь Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн ( вісім тисяч) 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства юстиції України ( код ЄДРПОУ: 01001, місцезнаходження: м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13).

- стягнуто на користь Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1681,60 грн. ( одна тисяча шістсот вісімдесят одна) 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міністерства юстиції України ( код ЄДРПОУ: 01001, місцезнаходження: м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13).

В іншій частині вимог заяви Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

09 травня 2023 року на адресу суду від представника позивача Нелюби С.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат. Вказана заява мотивована тим, що судом не було здійснено розподіл судових витрат, понесених позивачем.

11.05.2023 року на заяву про ухвалення додаткового рішення надійшло заперечення Мін`юсту.

Враховуючи, що судове рішення суду апеляційної інстанції було ухвалено у відкритому судовому засіданні, згідно з ч.3 ст.252 КАС України питання про ухвалення додаткового рішення також підлягає вирішенню у відкритому судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти вимог заяви представника позивача Нелюби С.А. про ухвалення додаткової постанови та просив відмовити у задоволенні заяви. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Дослідивши обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи та поданої представником позивача заяви вбачається, що під час розгляду апеляційних скарг приватним виконавцем ОСОБА_3 понесено витрати на професійну правову допомогу, а саме: підготування і подача відзиву на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України та Дисциплінарної комісії приватних виконавців у справі в розмірі 8 000,00 грн., підготовка і подача апеляційної скарги на додаткове рішення КОАС від 23.01.2023 у справі в розмірі 6000,00 грн., в загальному розмірі 14 000,00 грн.

За змістом частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Наразі, статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, висловленої у постанові від 15 травня 2018 року по справі №821/1594/17, належним доказом для відшкодування витрат на правову допомогу є документи у яких конкретизовано справу, по якій таку допомогу надано.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Дослідивши матеріали справи та вказані вимоги представника позивача щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 14000,00грн., колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вони є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Так, до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача Нелюбою С.А. додано наступні докази, а саме копії: договору про надання правової (правничої) допомоги від 28.04.2021 року, калькуляції-розрахунку № 1, акту виконаних робіт від 08.05.2023 року, ордеру на надання правничої допомоги серія ВІ №1129141.

Щодо стягнення витрат з відповідача в частині підготування відзиву на апеляційну скаргу у справі в розмірі 6000,00 грн., колегія суддів вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача в суді апеляційної інстанції, оскільки об`єктивно відзив на апеляційну скаргу дублює пояснення, які надавалися у позовній заяві та не потребував витрати часу зазначеного в акті та додаткового вивчання судової практики.

Крім того, послуга складання відзиву на апеляційну скаргу, на думку колегії суддів, здійснюється на власний розсуд особи, яка надає правничу допомогу.

Отже, належних доказів надання представником позивача Нелюбою С.А. професійної правової (правничої) допомоги під час підготування відзиву на апеляційну скаргу у справі, суду апеляційної інстанції не надано, а тому в цій частині витрати на яких наполягає представник позивача є непідтвердженими та не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з Мін`юсту на користь позивача витрат в частині підготовки і подачі апеляційної скарги на додаткове рішення КОАС від 23.01.2023 року, колегія суддів звертає увагу, що предмет спору у даній справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, оскільки апеляційна скарга подана позивачем в частині витрат на правничу допомогу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки апеляційна скарга позивача на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року була задоволена частково, отже і витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, враховуючи складність справи та обсяг доказової бази, колегія суддів вважає завищеною вартість наданих послуг представником позивача в суді апеляційної інстанції та неспівмірною зі складністю справи.

Проаналізувавши розрахунок витрат та надані докази, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності розподілу судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, у загальному розмірі - 2000 грн., що є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241, 242, 243, 252, 308, 310, 321, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача Нелюби С.А. про ухвалення додаткової постанови - задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України () шляхом їх безспірного списання на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ), витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.).

В іншій частині заяви представника позивача Нелюби С.А. про ухвалення додаткової постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст додаткової постанови складено 08.06.2023р.)