Справа № 160/3963/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2023 року Справа № 160/3963/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2014-2016 роки, збільшеного на коефіцієнти 1,17, 1,11 і 1,11, у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 та відмову у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019 2021 роки - протиправною;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» з 01.04.2021 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019, 2020, 2021 роки.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2021 рік, всупереч ст. 41 Закону України «Про загальнообов?язкове держане пенсійне страхування».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 160/3963/23 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
26.05.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на позов ОСОБА_1 , в якому відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні та звертає увагу на наступне. З 07.05.2015 року позивач отримує пенсію незалежно від віку, призначену відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при обчисленні розміру якої був застосований показник середньої заробітної плати за 2014 рік. Відповідно до п.п. 4-3 ч. 4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки. Таким чином, з метою осучаснення пенсійних виплат, при обчисленні розміру пенсії позивача був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) за 2014 2016 роки та проведено відповідний перерахунок. За викладених обставин, на переконання відповідача, позивач хибно вважає, що має право на проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021 рік, оскільки останній не набув права на призначення будь-якого іншого виду пенсії, тобто не відбулося факту призначення пенсії «вперше», з 2015 року отримував і продовжує отримувати пенсію незалежно від віку, призначену відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 07.05.2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію незалежно від віку, призначену відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».
12.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив зробити перерахунок пенсії за віком згідно ст. 42 на підставі показника сучасної середньої заробітної плати по Україні за 2021 рік.
Позивач, не погоджується із бездіяльністю відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2014-2016 р., збільшеного на коефіцієнти 1,17,1,11 і 1,11, у проведенні перерахунку йому пенсії та відмову у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2019-2021 роки, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи (частина друга статті 40 Закону №1058-IV).
Приписами частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно із абз. 5 ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Отже, зі змісту вказаних норм вбачається, що щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.
При цьому, як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV при визначенні розміру заробітної плати застрахованої особи використовується, крім іншого, показник середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Суд зауважує, що визначальним у цій справі є те, що згідно із вказаними нормами законодавства при визначенні розміру пенсії застосовується показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення саме за призначенням пенсії, а не за перерахунком пенсії.
Тобто, виходячи з буквального тлумачення ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей показник повинен бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.
Суд зазначає, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, за певний календарний рік, відповідач обґрунтовано не застосував при перерахунку пенсії показник середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки.
Аналогічна позиція, щодо застосування статей 40, 42 Закону № 1058-IV, неодноразово висловлювалася Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 20.03.2012 р. у справі №21-62а12, від 28.11.2012 р. у справі № 21-382а12 та 04.12.2012 р. (справа № 21-378а12), в яких суд зазначив, що перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, та розраховується за формулою, наведеною в ч. 2 ст. 40 цього Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція була висловлена в постановах Верховного Суду від 01.11.2018 р. у справі № 804/9874/14, від 13.06.2019 р. у справі №265/84/16-а та від 21.10.2021 р. у справі № 2-а-2430/11.
Як встановив суд, пенсію позивачу ПФУ призначив 07.05.2015 року позивач отримує пенсію незалежно від віку, призначену відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при обчисленні розміру якої був застосований показник середньої заробітної плати за 2014 рік та застосував при цьому, крім іншого, показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2012-2014 роки, як це передбачено частиною 2 статті 40 Закону №1058-IV.
Відповідно до п.п. 4-3 ч. 4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.
В подальшому, з жовтня 2017 року , на виконання вимог п.п. 4-3 ч. 4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» позивачу здійснено перерахунок пенсії із застосуванням середньомісячного заробітку для обчислення пенсії позивача з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислений як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки, із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17, 1,11, 1,11 та 1,14.
У подальшому позивачу здійснювались перерахунки пенсії у зв`язку з індексацією, зміною стажу та зміною особистих даних пенсіонера, проте показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії залишався незмінним, тобто за 2014-2016 роки, що також відповідає законодавству, зокрема частині 2 статті 40 Закону №1058-IV, оскільки цей показник застосовується за три роки, що передують саме року звернення за призначенням пенсії (попереднього перерахунку за Законом), а не за її перерахунком.
Таким чином, суд зазначає, що позивач помилково вважає, що при перерахунку його пенсії у квітні 2021 року належало застосовувати показник середньої заробітної плати за 2019-2021 роки.
Також суд зазначає, що при проведенні перерахунку пенсії позивачу, відповідач дотримався алгоритму перерахунку пенсії, передбаченого ст. 42 Закону №1058-IV та діяв виключно в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений нормами діючого законодавства.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своєї бездіяльності в частині не врахування під час розрахунку пенсії позивача у квітні 2022 року середнього показника заробітної плати за 2019-2021 роки.
Натомість, позивачем не доведено законність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині та не підтверджено їх належними обставини, на яких ґрунтуються зазначені позовні вимоги.
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України у зв`язку з відмовою у задоволенні вимог позивача, розподіл понесених ним витрат зі сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна