Справа № 480/7925/22
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2023 року Справа № 480/7925/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7925/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 в період, починаючи з 24.02.2022 та по час дії такої постанови, додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168.
2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 24.02.2022 по 30.06.2022, як такому, що ніс службу в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця, на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 "Про загальну мобілізацію", Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
3. Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 24.02.2022 і по 30.06.2022, як такому, що ніс службу в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
4. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень.
5. Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надається допомога в рамках Програми єПідтримка та безпосередньо приймає участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, проте, всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не отримує додаткову винагороду у розмірі 100 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022. Позивач вважає, що має право на виплату такої допомоги по день винесення судового рішення, тому звернувся до суду з позовною заявою.
Ухвалою суду від 02.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дані виплати здійснювалися відповідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплати додаткових винагород за відповідні місяці 2022 року. Тому, прохання позивача про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату позивачу у період, починаючи з 24.02.2022 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 є незаконною.
Також представник відповідача зазначив, що відповідно до облікових даних позивач виконував і виконує обов`язки військової служби в районах Сумського району Сумської області, які не є територіальними громадами, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). За час виконання бойових розпоряджень вищого командування позивачу було нараховано та виплачено частину додаткової винагороди від 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Щодо здійснення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2022 і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, відповідач наголошує, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168, крім зазначених вище місяців, військова частина НОМЕР_1 не має права її нараховувати та виплачувати.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що додаткова винагорода, яка є предметом позову, гарантована державою виплата військовослужбовцям під час відбиття збройної агресії росії на території України. Позивач із початку введення в Україні режиму воєнного стану по теперішній час постійно виконує обов`язки служби та несення військової служби під час дії режиму воєнного стану є заходами, пов`язаними із забезпеченням боєготовності військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією телеграми Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248_1298 від 25.03.2022.
У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що позивач систематично отримує всі встановлені нормами діючого законодавства України додаткові виплати.
Ухвалами суду від 13.01.2023, 30.01.2023, 02.03.2023, 22.03.2023 та 02.05.2023 судом були витребувані додаткові докази у відповідача та позивача.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

З 24.02.2022 позивач призваний Сумським РТЦК та СП Сумської області на військову службу по мобілізації та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 15, 30).

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 та № 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, № 8/2023 від 06.02.2023 строк дії воєнного часу продовжувався.

Позивач вважає, що відповідачем не було на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 прийнято накази про нарахування та виплату додаткової винагороди, у зв`язку із чим не нараховано та не виплачено суму грошового забезпечення в повному обсязі, починаючи із 24.02.2022, у зв`язку із чим звернувся з позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд надає оцінку спірним правовідносинам, які виникли до звернення позивача до суду з цим позовом, а тому досліджуваний період служби позивача та її оплати обмежений судом датою подання позову у даній справі (по 30.11.2022), оскільки КАС України не передбачає можливості звернення з вимогами на майбутнє.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.

Вказана Постанова № 168 у спірному періоді мала декілька редакцій щодо предмету спору.

Зі змісту Постанови № 168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) суд вбачає, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

Отже сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою № 168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Згідно картки особового рахунку № НОМЕР_4 військовослужбовця ОСОБА_1 , позивач у період з лютого по листопад 2022 року отримував додаткову грошову винагороду у наступних розмірах: лютий 2022 року 5357,14 грн; березень 2022 року 100 000 грн; квітень 2022 року 46333,33 грн; травень 2022 року 32258,06 грн; червень 2022 року 30000 грн; липень 2022 року 34516,13 грн; серпень 2022 року 30000 грн; вересень 2022 року 39333,33 грн; жовтень 2022 року - 100000 грн; листопад 2022 року 30000 грн. (Т. 2 а.с. 11).

Також у картці особового рахунку позивача вказано, що нараховані суми грошового забезпечення перераховано на картковий рахунок, заборгованість щодо нарахованих сум грошового забезпечення відсутня.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2022 № 154 (Т. 2 а.с. 19-33) "Про виплату додаткової винагороди за лютий місяць 2022 року" позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн (пропорційно дням участі у таких діях та заходах) із розрахунку за період з 24.02.2022 по 28.02.2022.

Однак, відповідно до картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_4 , позивачу в лютому нарахована та виплачена додаткова винагорода в сумі 5357,14 грн, що не відповідає розміру додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 з розрахунку 100 000 грн, визначеного Постановою №168 на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до п. 204 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2022 № 24 "Про виплату додаткової винагороди за березень місяць 2022 року" (Т. 1 а.с. 93) позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн, а згідно п. 205 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2022 № 153 "Про виплату додаткової винагороди за березень місяць 2022 року" (Т. 1 а.с. 108) позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн за період з 01.03.2022 по 31.03.2022.

Згідно картки особового рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_1 , у березні йому нарахована та виплачена додаткова винагорода в сумі 100 000 грн, що відповідає розміру додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168.

Як вбачається з п. 203 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.10.2022 № 285 "Про доплату додаткової винагороди за квітень місяць 2022 року" вирішено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100000 грн (пропорційно дням участі у таких діях та заходах), з урахуванням раніше виплачених сум, у розрахунку за період з 01 квітня по 07 квітня 2022 року (Т. 2 а.с. 16).

Відповідно до картки особового рахунку позивача (Т. 2 а.с. 11), у квітні 2022 позивач отримав додаткову винагороду 46333,33 грн, що відповідає сумі додаткової винагороди за 7 днів з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах, з огляду на кількість днів, зазначених у наказі від 21.10.2022 № 285.

Водночас відповідачем надано суду копію рапорту командира мінометної батареї в/ч НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , складеного на адресу командира військової частини НОМЕР_1 . У вказаному рапорті доповідається, що солдат ОСОБА_1 був зарахований у список військової частини НОМЕР_1 наказом № 20 від 24.02.2022 та з 24.02.2022 по 15.04.2022 приймав безпосередню участь у обороні м. Суми згідно бойового наказу №1 від 24.02.2022 (Т. 1 а.с. 37).

Крім того, відповідно до п. 209 наказу № 46 від 30.04.2022 "Про виплату додаткової винагороди за квітень 2022 року" (Т. 1 а.с. 126) було вирішено виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30000 грн у розрахунку на місяць (пропорційно часу участі у таких діях та заходах) за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 та відповідно до пункту 209 наказу № 107 від 15.06.2022 "Про доплату додаткової винагороди за квітень місяць 2022 року" (Т. 1 а.с. 142), вирішено доплатити додаткову винагороду в розмірі 70000 грн у розрахунку за період з 01 квітня по 30 квітня 2022 року.

Представник відповідача у своїх письмових поясненнях вказує, що додаткова винагорода в період з 24.02.2022 по 07.04.2022 нараховувалась і виплачувалась ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що у вказаний період територія, де позивач виконував службові обов`язки, перебувала в окупації, а період з 08 по 15.04.2022 у рапорті старшого лейтенанта ОСОБА_3 був зазначений помилково (Т. 1 а.с. 211).

Суд враховує, що 23.06.2022 Міністром оборони України прийнято окреме доручення №912/з/29 про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, зокрема, пунктом 3 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження), журналу бойових дій або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення, рапорту командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Судом витребовувались, проте відповідачем не були надані бойові накази та журнали бойових дій, з посиланням на їх відсутність. При цьому, суд зауважує, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування наявності у командира мінометної батареї в/ч НОМЕР_1 повноважень на подання рапорту відносно участі позивача у обороні м. Суми чи доказів щодо подання старшим лейтенантом ОСОБА_3 інших рапортів за квітень 2022 року щодо участі позивача в обороні міста Суми в інші періоди, ніж зазначено цьому рапорті (Т. 1 а.с. 37), на заміну поданого суду. Підтвердження помилковості зазначення періоду з 08 по 15.04.2022 у рапорті старшим лейтенантом ОСОБА_3 відповідачем суду не надано.

Водночас вказаний рапорт, відповідно до вимог окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29, є документом, який підтверджує безпосередню участь ОСОБА_1 у забезпеченні здійснення заходів з оборони м. Суми, зокрема, у квітні 2022 року в період з 01.04.2022 по 15.04.2022, а тому мав бути врахований відповідачем при нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди за квітень 2022 року.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що розмір нарахованої та виплаченої позивачу додаткової винагороди за квітень 2022 року не відповідає розміру додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168.

Відповідно до п. 210 витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 31.05.2022 № 82 "Про виплату додаткової винагороди за травень місяць 2022 року" (Т. 1 а.с. 240) позивачу вирішено виплатити додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн, а згідно п. 24 наказу від 01.12.2022 № 348 (Т. 1 а.с. 146), наказано виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн (з урахуванням раніше виплачених за травень 2022 року коштів) у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 13 травня по 13 травня 2022 року, тобто за 1 день безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій.

При цьому, за травень 2022 року, згідно картки особового рахунку позивача (Т. 2 а.с. 11), позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 в сумі 32258,06 грн, що відповідає розміру додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь яких інших доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії в період з 01.05.2022 по 12.05.2022 та з 14.05.2022 по 31.05.2022.

У червні 2022 року, згідно п. 429 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01.07.2022 № 144 (Т.1 а.с. 248) та картки особового рахунку позивача (Т. 2 а.с. 11), йому нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 30 000 грн. При цьому, до наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 351 від 01.12.2022, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн., відповідно до Постанови КМУ №168, позивача не включено (Т. 1 а.с. 148-149).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь - яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дій у червні 2022 року.

Відповідно до п. 438 наказу від 31.07.2022 № 174 "Про виплату додаткової винагороди за липень 2022 року" (Т. 1 а.с. 154) позивачу належала до виплати додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 та згідно п. 118 витягу з наказу від 01.12.2022 № 350 (Т.2 а.с. 17) позивачу належала до виплати додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн (з урахуванням раніше виплачених коштів) у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 18 липня по 19 липня 2022 року, тобто за 2 дні безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій.

В липні 2022 року, згідно картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 , позивачу нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ №168 в сумі 34516,13 грн., що відповідає розміру додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії в липні 2022, крім як з 18.07.2022 по 19.07.2022.

У серпні 2022 року, згідно п. 443 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 31.08.2022 № 212 (Т.1 а.с. 260) та картки особового рахунку позивача (Т. 2 а.с. 11), йому нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 в сумі 30 000 грн. При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять будь - яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дій у серпні 2022 року.

Відповідно до п. 365 наказу від 30.09.2022 № 258 "Про виплату додаткових винагород" (Т. 1 а.с. 167) позивачу належала до виплати додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн за період з 01.09.2022 по 26.09.2022 та згідно витягу з наказу від 30.09.2022 № 258/1 (Т.2 а.с. 18) позивачу належала до виплати додаткова винагорода в розмірі 100000 грн (з урахуванням раніше виплачених коштів) у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 26 вересня по 30 вересня безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій.

Отже, вказані накази свідчать про виконання позивачем з 01.09.2022 по 30.09.2022 обов`язків військової служби та в період з 26.09.2022 по 30.09.2022 - участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій.

При цьому, згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_4 , позивачу у вересні 2022 року нараховано додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ № 168 в сумі 39333,33 грн (Т. 2 а.с. 11), що не відповідає розміру додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168.

Відповідно до п.п. 32 п. 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2022 № 302 "Про виплату додаткової винагороди за жовтень 2022 року" (Т. 1 а.с. 181) позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн за період з 01.10.2022 по 31.10.2022.

Згідно картки особового рахунку № НОМЕР_4 ОСОБА_1 , у жовтні 2022 року йому нарахована та виплачена додаткова винагорода в сумі 100 000 грн, що відповідає розміру додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168.

У листопаді 2022 року, згідно картки особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 та пп. 362 п. 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 346 від 30.11.2022 (Т. 1 а.с. 188 звор.), позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ №168 в сумі 30 000 грн.

При цьому, суд зазначає, що прізвище позивача відсутнє в п. 2 (таблиця 2) цього наказу, відповідно до якого особовому складу в/ч НОМЕР_1 вирішено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 (Т. 1 звор. а.с. 189-201), а матеріали справи не містять будь яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії в листопаді 2022 року.

Суд звертає увагу, що представник позивача адвокат Хайтов П.В., складаючи позовну заяву, виклав хронологію змін у Постанові №168, та жодним чином не зазначаючи, чим вказані зміни впливають на права та інтереси позивача. Підсумовуючи представник позивача у позовній заяві, з посиланням на Постанову № 168, зазначає про законне право позивача на отримання належних йому нарахувань та виплат відповідно до Постанов №168 з посиланням тільки на те, що позивач є військовослужбовцем відповідача.

Оскільки зміст позовної заяви не дозволяв встановити підстави позову, а в додатках до позову було додано тільки копію паспорта з довідкою про реєстрацію місця проживання, військового квитка та ідентифікаційного коду, ухвалою суду від 02.05.2023 було зобов`язано позивача надати суду письмові пояснення з наданням відповідних доказів: де і коли саме позивач приймав безпосередню участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 24.02.2022 по 30.11.2022 (зазначивши дати), з огляду на подані представником відповідача пояснення; чи виплачувалась позивачу в період з 24.02.2022 по 30.11.2022 додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 та в якому розмірі.

На виконання цієї ухвали позивач та його представник зазначили, що ОСОБА_1 виконував бойові завдання у лютому, березні, квітні, жовтні та листопаді 2022 року, проте точні дати та кількість днів участі не вказав. Також варто відмітити, що позивач та його представник не надали суду жодних заперечень щодо неотримання вище вказаних сум спірної грошової винагороди, що була нарахована згідно картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_4 ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що такі пояснення не можуть бути враховані судом, як підстава для отримання спірної додаткової винагороди, оскільки не підтверджуються жодними доказами (рапорти, накази чи інше) та не містять фактичних даних щодо безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії.

Суд звертає увагу позивача, що під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу) яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

Суд наголошує, що відповідно до змісту Постанови №168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) лише у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень.

Також суд зазначає, що віднесення адміністративно-територіальних одиниць, на яких ніс службу позивач, до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка" згідно Питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 не надає позивачу права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн щомісячно.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що позивач, зокрема, має право на отримання спірної додаткової винагороди у збільшеному розмірі, визначеному Постановою № 168, за лютий, квітень та вересень 2022 року із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Як було встановлено судом, за березень та жовтень 2022 року позивач отримав додаткову винагороду у розмірі 100000 грн та збільшений розмір додаткової винагороди, нарахованої та виплаченої позивачу за травень та липень відповідає сумі додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі позивача у таких діях та заходах.

Натомість розмір нарахованої та виплаченої позивачу додаткової винагороди за лютий, квітень та вересень 2022 року не відповідає сумі додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі позивача в таких діях та заходах, про що зазначалося судом вище.

Відтак, суд, з метою відновлення порушеного права позивача на отримання належного розміру додаткової винагороди вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу спірної винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за вказані періоди та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової винагороди визначеної Постановою № 168 за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022 та з 01.09.2022 по 30.09.2022 із розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

В іншій частині позовні вимоги суд вважає не обґрунтованими та таким, що задоволенню не підлягають.

Суд також зазначає, що позивачу накази командира військової частини відповідачем було направлено на його поштову адресу, проте жодних заперечень щодо неотримання вище вказаних сум спірної грошової винагороди суду не надано, накази не оскаржено, жодні зауваження щодо змісту їх суду не надано. Звертаючись до суду, позивач вказував взагалі про відсутність нарахування та невинесення відповідних наказів, але матеріалами справи такі твердження не підтверджуються, не відповідають фактичним обставинам. А тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 в період, починаючи з 24.02.2022 та по час дії такої постанови, додаткової винагороди, відповідно до Постанови № 168 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачем, відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022 та з 01.09.2022 по 30.09.2022 з розрахунку пропорційно на місяць 100000 грн, з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за цей період та з урахуванням висновків суду.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска