Справа № 140/6449/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/6449/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області) про визнання протиправними та скасування наказів №740/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідності окремих працівників поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» та від 31.03.2023 №135 о/с про звільнення зі служби в поліції, зобов`язання поновити на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської дільниці №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області та допустити до негайного виконання службових обов`язків, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника ГУНП у Волинський області від 31.03.2023 №135 о/с позивача з 03 квітня 2023 року звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Підставою для звільнення послужив наказ ГУНП у Волинській області від 28.03.2023 №740/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією».

Позивач вважає рішення у вигляді наказів ГУНП у Волинській області від 28.03.2023 № 740/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» та від 31.03.2023 № 135 о/с про звільнення його зі служби в поліції, не обґрунтованими, тобто такими, що прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); упереджено, не добросовісно, нерозсудливо, та не пропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції згідно наказу ГУНП у Волинській області від 28.03.2023 № 740/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» стало вчинення ним дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пунктів 1, 2 частини першої, другої статті 18 Закону України Про національну поліцію; пунктів 5, 8, 12, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; пункту 10.6 розділу 1 (загальні положення) Інструкції із заходів безпеки при погодженні зі зброєю, затвердженого наказом МВС від 01.02.2016 №70; пункту 6 розділу 2 (Прийняття заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події в органах підрозділах поліції) Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №10; пункту 5 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів та технічних заходів що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото, кінозйомки і відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2019 №1026; Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах підрозділах Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 20.04.2020 №357 внаслідок чого мало місце безвідповідальне та халатне відношення до виконання службових обов`язків, що призвело до викрадення вогнепальної зброї з набоями, невчасного повідомлення про викрадення зброї за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 керівника відділу поліцейської дільниці №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, не проведення відеофіксації під час реагування на подію на портативний відеореєстратор, грубого порушення тактики дій під час реагування на повідомлення до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 відділу поліцейської дільниці №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області.

Разом з тим, позивач вважає, що в його діях відсутні ознаки вчинення дисциплінарного проступку, оскільки вимог зазначених законодавчих актів він не порушив. Так, 13.03.2023 він заступив на службу в добовий наряд ВПД №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області. Службу ніс спільно з поліцейським СРПП сержантом поліції ОСОБА_2 на службовому автомобілі Renault Dokker державний номерний знак НОМЕР_1 . При заступанні на чергування їм була видана лише одна бодікамера, яка була у напарника позивача ОСОБА_2 та кожен із них отримав свою табельну зброю та набої до неї. За позивачем був закріплений службовий пістолет ПМ та автомат АКС-74У, які він отримав заступаючи на чергування. В подальшому на планшетний пристрій позивачу та його напарнику надійшло повідомлення про домашнє насильство в селі Доросині, у зв`язку з чим вони виїхали на місце події. Приїхавши на місце події, ОСОБА_2 ввімкнув бодікамеру і вони виконуючи свої обов`язки проводили опитування потерпілої. Опитати її сина, який зі слів потерпілої наніс їй побої, не було можливим оскільки в приміщенні будинку його не було. При цьому табельна зброя в позивача була з собою і знаходилась на ремені на плечі. Коли потерпіла читала і підписувала пояснення, позивач почув кроки і вийшов з будинку, щоб подивитися чи не прийшов син потерпілої, а його напарник залишився з потерпілою в приміщенні будинку. Коли позивач вийшов на вулицю оглядав прилеглу територію (двір господарства) в цей час, син потерпілої, швидко вибіг із-за кута будинку та штовхнувши його в спину рукою, зірвав з його плеча автомат та побіг від будинку. Від ривка та удару в спину позивач впав на землю, але швидко піднявся і побіг за особою, яка викрала в нього зброю. Оскільки на вулиці було темно, видимості ніякої не було, наздогнати особу, яка заволоділа його зброєю, не зміг. ОСОБА_1 відразу повідомив про подію свого напарника, який взявши у потерпілої номер телефону її сина, зателефонував за цим номером і запропонував йому повернути зброю. Однак особа, до якої зателефонували нічого не відповіла, а вимкнула свій телефон. Після цього позивач по телефону повідомив про втрату зброї чергового поліцейської дільниці міста Рожище, і повідомив по телефону начальника групи реагування патрульної поліції ОСОБА_3 . Після повідомлення чергового та керівництва позивач та ОСОБА_2 здійснювали заходи про встановлення місця знаходження особи, яка вчинила викрадення зброї, опитували сусідів та потерпілу з приводу можливого місця знаходження, оглянули приляглу до будинку територію. Через деякий час приїхало керівництво та СОГ. Було узгоджено план дій по розшуку, як втраченої зброї так і викрадача. З цього приводу було порушено кримінальне провадження. Здійсненими заходами згодом встановлено місце знаходження зброї та викрадача. Зброя була повернута.

Таким чином, при вказаних обставинах позивач вважає, що не проявляв безвідповідальності та халатного відношення до виконання службових обов`язків, навпаки після події, яка відбулася на не з його вини, він вжив всіх заходів щодо запобігання, відвернення та усунення негативних наслідків.

Позивач вказує, що незважаючи на не доведеність обставин викрадення у нього зброї, комісія прийшла до висновку про допущення ним дисциплінарного проступку та порушення Законів України та підзаконних актів, що є не обґрунтованим та помилковим. Висновок дисциплінарної комісії про вчинення ним дисциплінарного проступку суперечить фактичним обставинам та його діям.

При накладенні стягнення не було враховано, що на момент його накладення позивач характеризувався позитивно, будь-яких дисциплінарних стягнень не мав, неодноразово заохочувався, є учасником бойових дій, під час події, яку дисциплінарна комісія визнала, як дисциплінарний проступок вжив всіх заходів, щоб запобігти, відвернути або усунути негативні наслідки: вжив заходів, щоб спіймати особу, яка вчинила крадіжку зброї, повернути її, встановити місце знаходження цієї особи, невідкладно повідомив чергового поліцейської дільниці та керівництво, що є пом`якшуючою обставиною. Також незважаючи на те, що за вчинення дисциплінарних проступків стаття 13 Дисциплінарного статуту передбачений ряд інших, більш легших видів дисциплінарних стягнень, до нього було застосовано самий суворий вид стягнення звільнення зі служби в поліції, що є порушенням частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту, оскільки дана стаття передбачає застосування дисциплінарних стягнень в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Крім того, реалізація накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції (ознайомлення з наказом про звільнення), до позивача було застосовано, коли він перебував на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) та за місцем його проживання.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що 14.03.2023 до ГУНП у Волинській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 01.29 в чергову частину ВП № 1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення від поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області Шкуренка О.В. про те, що під час опрацювання повідомлення «Домашнє насильство» за адресою АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_4 , заволодів його автоматичною вогнепальною зброєю, а саме автоматом АКС-74У та одним магазином з набоями в кількості 30 штук. Зі слів поліцейського ОСОБА_5 зірвав зброю з плеча та втік з нею в невідомому напрямку. У зв`язку з вищевикладеним, в провадженні СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000130 від 14.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 262, частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України.

У той же час, відповідач вказує, що під час допиту ОСОБА_4 повідомив, що підійшов до службового поліцейського автомобіля, відкрив передні дверцята, які були не замкнені на замок. В салоні вказаного автомобіля ОСОБА_4 побачив між передніми сидіннями автомат АКС-74У з магазином та набоями, який вирішив забрати та в текти з ними.

Крім того, з пояснень водія автомобіля екстреної медичної допомоги ОСОБА_6 встановлено, що під час того, як він розвертався, побачив силует людини в чорному, яка підійшла до поліцейського авто та відчинила водійські дверцята. З пояснень фельдшера карети екстреної медичної допомоги ОСОБА_7 один з поліцейських низького росту та повної тіло будови перебував в будинку під час надання медичної допомоги, а інший з бородою перебував на вулиці.

Відтак, беручи до уваги пояснення водія та фельдшера екстреної медичної допомоги відповідач вважає, що можна зробити припущення, що невідома особа, на яку вказав водій екстреної медичної допомоги ОСОБА_6 (особа, яка відчиняла двері службового автомобіля, коли водій екстреної медичної допомоги розвертався) можливо є ОСОБА_4 . Зокрема, зі слів фельдшера ОСОБА_7 на протязі всього часу коли він надавав медичну допомогу потерпілій, поліцейський повної тіло будови ( ОСОБА_1 ) весь час перебував поряд із ним. На вулиці був поліцейський ОСОБА_2 , однак, на однострої останнього наявні світло відбиваючі елементи - слово «Поліція» на зимовій куртці (спереду ліворуч та позаду на спині), а також на формених штанах на карманах ліворуч та праворуч, тому коли водій екстреної медичної допомоги розвертався та світло фар потрапило б на елементи форменого одягу, відповідно був би характерний відблиск.

Відтак, відповідач вказує, що версія подій, яку повідомив ОСОБА_4 відрізняється від версії, яку повідомили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також відповідач звертає увагу, що в ході проведення службового розслідування виявлено порушення службової дисципліни, допущені під час несення служби нарядом ГРПП «Віраж-11» ВПД №1 (м. Рожище) з 13.03.2023 по 14.03.2023, у зв`язку з чим дисциплінарна комісія дійшла висновку, що за грубе порушення службової дисципліни ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності. При цьому, вивченням причин і умов, що сприяли порушенням службової дисципліни з боку позивача встановлено, що вони стали можливими унаслідок недисциплінованості, ігнорування останнім вимог чинного законодавства та нормативних документів, що регламентують його діяльність як поліцейського. В результаті проведеного службового розслідування спростувати чи підтвердити факт того, що зброя була викрадена за обставин, на які вказує ОСОБА_1 не виявилось можливим. В той же час, дисциплінарна комісія приходить до висновку, що безвідповідальне та халатне відношення до виконання службових обов`язків ОСОБА_1 призвело до втрати ним автомата АКСУ-74.

Відповідач вказує, що підставою звільнення позивача зі служби в поліції стало порушення ним саме службової дисципліни, а відтак керівництвом ГУНП у Волинській області не досліджувались питання наявності чи відсутності вчинення поліцейським кримінальних правопорушень, а тільки надавалась правова оцінка наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до кримінальної відповідальності/оголошення підозри у вчиненні такого правопорушення або відсутність такого факту не спростовують можливість притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Щодо обрання відносно ОСОБА_1 саме дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, то відповідач зазначає, що начальнику одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач з 01.09.1999 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 03.04.2023 - у Національній поліції України, що підтверджується копією послужного списку ОСОБА_1 (а.с.69-76).

14.03.2023 начальником Управління головної інспекції ГУНП у Волинській області до ГУНП у Волинській області було подано рапорт щодо призначення службового розслідування за фактом заволодіння автоматичною зброєю старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , а саме АКС-74У та одним магазином з набоями в кількості 30 шт (а.с.135).

Відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 14.03.2023 №311 «Про призначення службового розслідування» створено дисциплінарну комісію з числа працівників ГУНП та департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та наказано за даним фактом провести службове розслідування з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку, установлення причин і умов його вчинення, вини, усунення виявлених можливих порушень (а.с.131).

Крім того, наказом ГУНП у Волинській області від 14.03.2023 №113 о/с ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків (а.с.132).

Як вбачається з висновку службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремим працівниками поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області під час події, пов`язаної із викраденням автоматичної вогнепальної зброї (автомата АКС-74У) у поліцейського СРПП ВПД №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 від 28.03.2023 (а.с.93-130), дисциплінарна комісія провівши службове розслідування встановила, що 14 березня 2023 року до ГУНП у Волинській області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 01:29 в чергову частину ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення від поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , про те, що під час опрацювання повідомлення «Домашнє насильство» за адресою: АДРЕСА_1 , житель даного села ( ОСОБА_4 ) заволодів його автоматичною вогнепальною зброєю, а саме автоматом АКС-74У та одним магазином з набоями в кількості 30 штук. Зі слів поліцейського ОСОБА_4 зірвав зброю з плеча та втік з нею в невідомому напрямку. Так, ОСОБА_1 повідомив, що під час того, як працювали з потерпілою, він почув незрозумілий звук на вулиці, у зв`язку з чим вийшов з будинку. Однак, на вулиці було досить темно та він нічого не бачив, а тому вирішив повернутись до будинку. Проте, у даний момент ОСОБА_4 підійшов непомітно до нього та вирвав автомат АКС-74У з одним магазином та побіг у невідомому напрямку.

У той же час згідно довідки наданої СВ від 23.03.2023 №2848/50/1-2023 відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 допитано як підозрюваного у кримінальному проваджені №0000135, який під час допиту вказав, що 14.03.2023 у вечірню пору доби, перебуваючи за місцем проживання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння в нього виник конфлікт з матір`ю, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. В подальшому ОСОБА_4 вийшов на вулицю та побачив, що до їхнього будинку наближається автомобіль поліції, у зв`язку з чим він попрямував на сусіднє подвір`я, де у нього виникла думка підійти до поліцейського авто. Підійшовши до поліцейського авто, ОСОБА_4 відкрив передні дверцята, які були не замкнені, у якому між передніми сидіннями побачив автомат АКС-74У, який він вирішив забрати разом з магазином та набоями.

У своїх поясненнях поліцейський ОСОБА_2 , який був у складі екіпажу разом з ОСОБА_1 , підтвердив, що прибувши за адресою повідомлення про домашнє насильство, ОСОБА_1 під час виходу з автомобіля також взяв з собою автоматичну зброю. В подальшому, під час опитування ОСОБА_8 , ОСОБА_1 вийшов з кімнати, де через деякий час у нього забрали автомат.

З пояснень водія карети екстреної медичної допомоги ОСОБА_6 встановлено, що під час здійснення розвороту, він побачив, як до автомобіля поліцейських підійшов силует людини в темному, яка відчинила водійські дверцята. Однак, водій даному факту уваги не надав та продовжив виконувати розворот. При цьому, фельдшер екстреної медичної допомоги ОСОБА_7 не звертав уваги на те, чи була на працівниках поліції вогнепальна зброя, в тому числі автоматична.

Беручи до уваги пояснення водія та фельдшера екстреної медичної допомоги комісія зробила припущення, що невідома особа, на яку вказав водій ОСОБА_6 (особа, яка відчиняла двері службового автомобіля, коли водій розвертався), можливо є ОСОБА_4 .

В результаті службового розслідування спростувати чи підтвердити факт того, що зброя була викрадена за обставин, на які вказує ОСОБА_1 , не виявилось можливим. Факт викрадення вогнепальної зброї має бути досліджений в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000130.

В той же час, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що безвідповідальне та халатне відношення до виконання службових обов`язків ОСОБА_1 призвело до втрати ним автомата АКС-74У.

Дисциплінарна комісія рекомендувала за порушення службової дисципліни до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 відділу поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.

Висновок службового розслідування 28.03.2023 затверджено начальником ГУНП у Волинські області.

На підставі висновку службового розслідування ГУНП у Волинській області виданий наказ від 28.03.2023 №740/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією», пунктом 1 якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні пунктів 1, 2 частини першої, частини другої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 5, 8, 10, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 10.6 Розділу І (Загальні положення) Інструкції із заходів безпеки при погодженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 01.02.2016 №70, пункту 6 Розділу ІІ (Прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події в органах (підрозділах) поліції) Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, пункту 5 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом МВС від 18.12.2019 №1026, Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 20.04.2020 №357, внаслідок чого мало місце халатне відношення до виконання службових обов`язків, що призвело до викрадення вогнепальної зброї (автомата АКС-74У з набоями), невчасного повідомлення про викрадення зброї за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» керівництва відділу поліцейської дільниці №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, не проведення відео-фіксації під час реагування на подію на портативний відеореєстратор, порушення тактики дій під час реагування на повідомлення, до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 відділу поліцейської дільниці №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби (а.с.26-27).

На підставі наказу від 28.03.2023 №740/в наказом ГУНП у Волинській області від 31.03.2023 №135 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення (а.с.25).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом №580-VIII.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (частина друга статті 18 Закону №580-VIII).

Частиною першою статті 64 Закону №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут.

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту дія останнього поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 10.6 Розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 №70 категорично забороняється залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам.

Згідно з пунктом 6 Розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

В частині першій статті 19 Закону №580-VIII зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Як передбачає стаття 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Враховуючи наведені приписи, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Положеннями статті 15, 16 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807, далі - Порядок №893), який конкретизує процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, визначає права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктами 4, 7, 13, 14 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Із цією метою висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. Тому вирішуючи спір та встановлюючи обставини в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Суд зазначає, що обсяг і зміст вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень, без сумніву, залежить від конкретних обставин, що були предметом дослідження, але в будь-якому випадку у рішенні повинно відображатися те, чим саме ГУНП у Волинській області керувалося, оцінюючи наявність або відсутність обставин, що можуть зумовити втручання у право позивача на працю у спосіб притягнення позивача до відповідальності шляхом звільнення зі служби. При цьому вмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень набуває виняткового значення за умови прийняття рішення про звільнення, зважаючи на правові наслідки такого рішення для особи.

При вирішенні справи суд враховує правову позицію, висвітлену у рішенні Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 824/355/17-а, згідно з якою звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування. Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.

Як було встановлено судом, службове розслідування щодо ОСОБА_1 було ініційоване саме за фактом можливого порушення службової дисципліни під час події, пов`язаної із викраденням автоматичної вогнепальної зброї (автомата АКС-74У) у позивача, яка трапилася з ним під час опрацювання повідомлення «Домашнє насильство» за адресою АДРЕСА_1 , де житель села Доросині ОСОБА_4 заволодів його автоматичною вогнепальною зброєю, зірвавши її з плеча. Відповідно, саме цей факт в подальшому послугував підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та його звільнення зі служби в поліції. Відтак, суд робить висновок, що такі обставини є основними та мали бути з`ясовані під час дисциплінарного провадження дисциплінарною комісією відповідача, натомість, службове розслідування в цьому випадку відносно позивача було проведено не повно та не об`єктивно, без з`ясування усіх важливих обставин спірної події.

Суд звертає увагу, що в результаті проведеного службового розслідування спростувати чи підтвердити факт того, що зброя була викрадена за обставин, на які вказує ОСОБА_1 , не виявилось можливим. При цьому, з висновку службового розслідування вбачається, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за те, що ОСОБА_1 імовірно залишив автоматичну зброю та боєприпаси до неї в службовому автомобілі без нагляду чим допустив грубе порушення вимог наказу МВС України від 01.02.2016 №70 Про затвердження Інструкції із заходів безпеки при поводжені із зброєю.

Тобто, зі встановлених судом обставин справи вбачається, що висновки службового розслідування будуються на припущеннях дисциплінарної комісії, оскільки остання лише зробила припущення про можливе залишення позивачем автоматичної зброї без нагляду.

Суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах; при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Між тим сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Також суд звертає увагу, що на час розгляду адміністративної справи судом вирок у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 262 КК України щодо ОСОБА_4 відсутній, отже обставини викрадення зброї винною особою, а відтак і втрати зброї позивачем через халатність не встановлені.

Відтак, на думку суду, висновки службового розслідування є передчасними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Щодо застосованого до позивача заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, то суд зазначає наступне.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Суд зазначає, що звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

При цьому, не кожне порушення службової дисципліни є підставою для застосування найбільш суворого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Слід зазначити, що суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, яким мають враховуватись тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, та, з урахуванням установлених обставин, він має дослідити необхідність накладення дисциплінарного стягнення, а в разі його накладення обґрунтувати необхідність застосування конкретного його виду.

У свою чергу, адміністративний суд у силу вимог частини другої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен перевірити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, пропорційно тощо.

До того ж, в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, згідно з якою на останнього покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18.

Суд зауважує, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини поліцейського.

Оцінюючи, чи відповідало застосоване до позивача дисциплінарне стягнення критеріям обґрунтованості та пропорційності, суд зазначає про те, що такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу та повинен застосовуватись у виняткових випадках і за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

В аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Так, національне законодавство не передбачає відповідної шкали стягнень за дисциплінарні порушення та не містить правил забезпечення їхнього застосування відповідно до принципу пропорційності.

У Рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Конституційний Суд України визначає принцип пропорційності, в першу чергу, як процесуальну справедливість: «Обмеження конституційних прав повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям».

Пропорційність - один із загальних принципів права Європейського співтовариства. Спочатку він був визнаний Судом ЄС, а згодом закріплений як загальний принцип в Угодах про утворення ЄС (зокрема, в ст. 5 Договору про заснування Європейського співтовариства). У розгорнутому формулюванні він звучить так: для досягнення певної мети органи влади не можуть накладати на громадян зобов`язання, які перевищують установлені межі необхідності, що випливають з публічного інтересу.

Вимога знаходження справедливої рівноваги означає, що завжди має бути розумна пропорційність між використовуваними засобами і метою, яка ними достягається та дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.

Натомість, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено наявності підстав, які є достатніми для застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, враховуючи те, що висновки службового розслідування будуються на припущеннях дисциплінарної комісії про залишення позивачем автоматичної зброї без нагляду.

Крім того, суд звертає увагу на наявну в матеріалах справи службову характеристику позивача від 16.03.2023 (а.с.206), зі змісту якої вбачається, що за період проходження служби старший сержант поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе як грамотний фахівець, ініціативний і принциповий працівник. До виконання службових обов`язків ставиться чесно і сумлінно. Має добру спеціальну підготовку, аналітичні здібності, почуття особистої відповідальності за доручену справу. Принциповий у вирішенні службових питань, вміє правильно будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, користується авторитетом серед співробітників, здатний працювати над усуненням особистих недоліків. Морально стійкий. У побуті скромний. В стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинутий добре, вміло володіє табельною зброєю, утримує її в належному стані.

Разом з тим, дана характеристика не була врахована дисциплінарною комісією під час обрання позивачу дисциплінарного стягнення, як і те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій. При цьому, жодних спростувань вказаної характеристики відповідачем суду не надано.

У свою чергу, суд зазначає, що згідно частини четвертої статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Відтак, при оцінці співмірності обраного керівником виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, наявність (відсутність) непогашених дисциплінарних стягнень на момент притягнення його до відповідальності за цим дисциплінарним проступком і, як підсумок, наявність (відсутність) причинного зв`язку із тим чи не сталася ця подія внаслідок особистої безвідповідальності, низьких ділових та моральних якостей позивача та його неналежного ставлення до службових обов`язків.

Однак, відповідачем не обґрунтовано підстав застосування до позивача саме цього виду стягнення (звільнення зі служби) до виявлених під час службового розслідування порушень та з яких підстав орган, що проводив службове розслідування, дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого виду стягнення, як і не обґрунтовано, що відповідачем враховувалась попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов`язків та до скоєного, відсутність діючих дисциплінарних стягнень, а також те, що втрачена зброя з боєприпасами наступного дня була виявлена та вилучена.

Щодо інших порушень про які вказано у висновку службового розслідування (зокрема, порушення тактики дій під час реагування на повідомлення, не проведення (часткове проведення) відео-фіксації під час реагування на подію, невчасне повідомлення про викрадення зброї), то, на думку суду, застосування такого виду стягнення як звільнення зі служби до таких порушень є надмірним та непропорційним. На думку суду, застосування відповідачем найсуворішого стягнення у виді звільнення з поліції за вчинення таких порушень перевищує межі необхідності досягнення легітимної мети дисциплінарного стягнення виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання, що рішення відповідача про притягнення позивача до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції - не відповідає критерію пропорційності.

З огляду на вказане, суд вважає наявними підстави для скасування наказів ГУНП у Волинській області №740/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідності окремих працівників поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» в частині застосування дисциплінарного стягнення стосовно поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 відділу поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби та від 31.03.2023 №135 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Відповідно до частин першої, другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Частиною третьою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки суд дійшов висновку про незаконне звільнення позивача з 03.04.2023 відповідно до наказу ГУНП у Волинській області від 31.03.2023 №135 о/с, який визнається судом протиправним та скасовується, тому ОСОБА_1 необхідно поновити на попередній посаді старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області з 04.04.2023 (перший робочий день після звільнення) з одночасним стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У свою чергу, середній заробіток працівника відповідно до статті 27 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100),

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 розділу І Порядку №100 він підлягає застосуванню для розрахунку середньої заробітної плати і у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

За правилами пункту 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства.

Згідно з пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за №669/28799; далі Порядок №260), при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Тобто, виплата поліцейським грошового забезпечення здійснюється за календарні дні.

Із наявної в матеріалах справи довідки ГУНП у Волинській області від 07.06.2023 видно, що ОСОБА_1 за попередні два місяці перед звільненням (лютий, березень 2023 року) отримав грошове забезпечення в загальній сумі 38241,03 грн.

З урахуванням наведеного середньоденна заробітна плата позивача за 59 календарних днів (28 у лютому та 31 у березні) становить 648,15 грн (38241,03 грн : 59).

Час вимушеного прогулу за період з 04 квітня 2023 року (наступний день після звільнення) по 09 червня 2023 року (до дня ухвалення рішення у справі) становить 66 календарних днів (27 календарних дні у квітні 2023 року, 31 календарний день у травні 2023 року, 8 календарних днів у червні 2023 року).

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 42777,90 грн (648,15 грн х 66 днів), який слід стягнути з відповідача.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З урахуванням цих положень рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 19120,43 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 28 березня 2023 року №740/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідності окремих працівників поліції Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області та вжиття заходів запропонованих дисциплінарною комісією» в частині застосування дисциплінарного стягнення стосовно старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 31 березня 2023 року №135 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області з 04 квітня 2023 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 11, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 42777,90 грн. (сорок дві тисячі сімсот сімдесят сім грн. 90 грн.).

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого сержанта поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 19120,43 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто двадцять грн. 43 коп.) підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. О. Андрусенко