Справа № 620/196/23
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/196/23 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді Шелест С.Б., суддів Мєзєнцева Є.І., Пилипенко О.Є., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також - Головне управління ПФУ в Чернігівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі також - Головне управління ПФУ в Житомирській області), в якому просила суд:

визнати протиправним рішення відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.09.2022 №53 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу, що дає право на пенсію за вислугою років період її роботи на посаді учителя російської мови та зарубіжної літератури Савинської середньої школи з 11.10.2017 по 02.09.2018, на посаді учителя початкових класів Савинської ЗОШ І-ІІІ ступенів з 03.09.2018 по 31.08.2022;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити позивачу пенсію за вислугу років з дня подачі нею заяви про її призначення - з 01.09.2022.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю незарахування органом Пенсійного фонду до спеціального стажу позивача, що дає право на призначення пенсії на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), періодів її роботи на посаді учителя російської мови та зарубіжної літератури Савинської середньої школи з 11.10.2017 по 02.09.2018 та на посаді учителя початкових класів Савинської ЗОШ І-ІІІ ступенів з 03.09.2018 по 31.08.2022.

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 30.01.2023 у задоволенні позову відмовив.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, про задоволення позову.

Від відповідачів відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.09.2022 позивач звернулася до відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення їй пенсії за вислугою років.

Рішенням відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.09.2022 №53 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років з підстав недостатності спеціального стажу, передбаченого пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-XII. Зазначено, що відповідно до пункту 2-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) необхідний спеціальний стаж станом на 11.10.2017 має складати 26 років 6 місяців.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія за вислугу років згідно зі статтями 52, 54 та 55 Закону № 1788-XII може бути призначена лише особам, які мають стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений відповідними статтями Закону № 1788-XII, станом на 11.10.2017. Встановивши, що станом на 11.10.2017 стаж роботи позивача за вислугу років як працівника закладу освіти становить 24 роки 1 місяць 10 днів з необхідних 26 років і 6 місяців, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.09.2022 №53 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає про помилковість незарахування органом Пенсійного фонду до спеціального стажу періодів її роботи з 11.11.2017 по 02.09.2018, а також з 03.09.2018 по 31.08.2022. Зазначає, що у вказаний період працювала на посадах, які віднесені до переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, установлених статтею 308 КАС України, погоджується із позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону №1788-XII визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Пунктом «е» статті 55 Закону №1788-XII (в редакції, чинній до 01.04.2015) було передбачено, що працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Законом України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213-VIII) зокрема, підвищений спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію (абзаци перший - одинадцятий пункту «е» статті 55 Закону №1788); Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №911-VIII) встановлено як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років досягнення віку 55 років для осіб, зазначених у пункті «е» статті 55 Закону №1788-XII.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 04.06.2019 при призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та Законом №911-VIII.

Абзацами 1 та 2 пункту 16 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Відповідно до пункту 2-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення». Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №148-VIII набрав чинності 11.10.2017.

Таким чином, аналіз змісту пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV свідчить про те, що пенсія за вислугу років згідно з статтями 52, 54 та 55 Закону № 1788-XII може бути призначена лише особам, які мають стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений відповідними статтями Закону № 1788-XII, станом на 11.10.2017.

Так, згідно з пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що станом на 11.10.2017 спеціальний стаж позивача як працівника закладу освіти становить 24 роки 1 місяць 10 днів з необхідних 26 років і 6 місяців.

До спеціального стажу позивача для призначення пенсії за вислугу років відповідачем зарахований стаж з 11.09.1992 по 10.10.2017, позаяк стаж з 11.10.2017 по 31.08.2022 не зарахований саме на підставі положень пункту 2-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1788-XII.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що станом на 11.10.2017 позивач не мала спеціального стажу роботи, необхідного для призначення їй пенсії за вислугу років, колегія суддів апеляційного суду вказує на обґрунтованість позиції суду першої інстанції щодо правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 08.09.2022 №53 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для вжиття заходів судового захисту прав позивача за вказаним позовом.

Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду першої інстанції не спростовують. Правова оцінка встановлених обставин справи судом дана вірно. Порушень норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції не допущено.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі № 620/196/23 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Cуддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді Є.І. Мєзєнцев

О.Є. Пилипенко