Справа № 160/6145/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2023 року Справа № 160/6145/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
29 березня 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
визнати протиправними дії та бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в частині не внесення ОСОБА_1 - старшого солдата зазначеної військової частини, до наказів про виплату додаткової винагороди, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період часу з 01.07.2022 року по 01.08.2022 року;
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що в період часу з 01 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року ОСОБА_1 , як старший солдат військової частини НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби в районі ведення бойових дій поблизу населеного пункту Кам`янське на території Херсонської області, у зв`язку із чим останній має право на виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. пропорційно часу участі позивача у таких діях.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не була виплачена додаткова винагорода за період з 01 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року в розмірі 70 000, 00 грн., представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 березня 2023 року для розгляду адміністративної справи №160/6145/23 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Судом також було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 надати до суду належним чином завірені копії документів, а саме:
- витяги з наказів про те, що ОСОБА_1 в період часу з 01.07.2022 року по 01.08.2022 року перебував як старший солдат військової частини НОМЕР_1 при виконанні обов`язків військової служби та захисту Батьківщини в районі проведення бойових дій біля населеного пункту Каменське на території Херсонської області;
- витяги з наказів про виплату додаткової винагороди на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період часу з 01.07.2022 року по 01.08.2022 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .
03 квітня 2023 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надіслано ухвалу про відкриття провадження по справі від 03 квітня 2023 року разом з примірником позовної заяви з додатками.
Відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року була прийнята постанова №168.
Пунктом 1 постанови передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Представник військової частини НОМЕР_1 зазначив, що старший солдат ОСОБА_1 безпосередньо не був залучений у бойових діях (у виконанні бойових завдань), не перебував в районі проведення бойових дій біля населеного пункту Каменське на території Херсонської області, а знаходився у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , як наслідок, відсутнє бойове розпорядження за період військової служби позивача з 01.07.2022 року по 01.08.2022 року.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований з 21 листопада 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що починаючи з 01 березня 2022 року ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді сержантського та рядового складу, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 .
ОСОБА_1 присвоєно звання старшого солдата, записи про що містяться у військовому квитку.
За твердженнями представника позивача, в період часу з 01 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року ОСОБА_1 , як старший солдат військової частини НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби в районі ведення бойових дій поблизу населеного пункту Кам`янське на території Херсонської області, у зв`язку із чим останній має право на виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. пропорційно часу участі позивача у таких діях.
В той же час, за період з 01 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
ОСОБА_1 звертався до посадових осіб командирів військової частини НОМЕР_1 із клопотанням про внесення позивача до наказів, якими проводяться виплати додаткової винагороди за спірний період.
Однак, за результатами розгляду вказаного клопотання представником військової частини НОМЕР_1 позивачу відмовлено у внесенні його до наказів, нарахуванні та виплаті додаткової винагороди у розмірі 70 000, 00 грн.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не була виплачена додаткова винагорода за період з 01 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року в розмірі 70 000, 00 грн., представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
14 березня 2022 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 воєнний стан на території України продовжено з 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
18 квітня 2022 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №259/2022 воєнний стан на території України продовжено з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
17 травня 2022 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 воєнний стан на території України продовжено з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
12 серпня 2022 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №573/2022 воєнний стан на території України продовжено з 12 серпня 2022 року строком на 90 діб.
З урахуванням останніх змін, 01 травня 2023 року Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», №254/2023 воєнний стан в Україні продовжено з 20 травня 2023 року строком на 90 діб (до 18 серпня 2023 року).
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова №168, пунктом 1 якої (в первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
У подальшому до пункту 1 постанови вносились зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року №217, від 22 березня 2022 року №350, від 01 квітня 2022 року № 400, при цьому вказані зміни застосовувались з 24 лютого 2022 року, а розмір додаткової винагороди залишався незмінним 30 000 гривень щомісячно та 100 000 гривень особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №217 від 07.03.2022 року, внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", виключивши в абзаці першому слова (крім військовослужбовців строкової служби).
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №217 від 07.03.2022 року вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №793 від 07 липня 2022 року внесені наступні зміни пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану":
1) в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».
Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022 року вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови №168 (в чинній редакції) встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частин 1,4 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно зі статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Представником позивача на підтвердження власної позиції було надано:
- ID паспорт громадянина України ОСОБА_1 ;
- картку платника податків ОСОБА_1 ;
- довідку про реєстрацію місця проживання вих.№02-3-24/7369 від 16 жовтня 2020 року;
- посвідчення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 від 22 січня 2019 року;
- договір про надання правової допомоги від 23.11.2022 року б/н;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Бляхарського Андрія Анатолійовича серії ДП №3002 від 10 грудня 2015 року.
Суд вважає, що надані докази у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку, що в період часу з 01 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів
З урахуванням доводів, наведених представником відповідача, судом встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 в цей період безпосередньо не був залучений у бойових діях (у виконанні бойових завдань), не перебував в районі ведення бойових дій біля населеного пункту Каменське на території Херсонської області, крім того, з відзиву на позовну заяву вбачається, що позивач знаходився у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .
Крім того, у матеріалах справи відсутнє бойове розпорядження (наказ командира військової частини НОМЕР_1 ) про залучення позивача до ведення бойових дій (до виконання бойових завдань) у районі ведення бойових дій біля населеного пункту Каменське на території Херсонської області з 01.07.2022 року по 01.08.2022 року.
Відповідно до підпунктів 1,3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Проаналізувавши норми чинного законодавства України та враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання протиправною бездіяльності командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 в частині не внесення ОСОБА_1 - старшого солдата зазначеної військової частини до наказів про виплату додаткової винагороди на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період часу з 01.07.2022 року по 01.08.2022 року, задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем здійснено виплату додаткової винагороди пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць у розмірі 30 000,00 грн., відтак, як наслідок, для доплати позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 01 липня 2022 року по 01 серпня 2022 року у розмірі 70 000,00 грн. суд не вбачає підстав.
Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1,2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник