Справа № 759/1796/23
Суддя: П`ятничук І. В.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1796/23

пр. № 2-а/759/49/23

22 травня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

секретаря судового засідання Марус А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві інспектора Горбатюка Олександра Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.01.2023 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві інспектора Горбатюка Олександра Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови, яким просить скасувати постанову серії ЕАР № 6426215 від 18.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вищезазначена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, винесена з грубим порушенням порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення та норм КУпАП та повинна бути скасована.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 28.03.2023 року відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві а також на те, що постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі.

Суд, вислухавши позивача, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Судом встановлено, що відносно позивача винесено постанову серії ЕАР № 6426215 від 18.01.2023 року у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення штрафу у розмірі 340 грн 00 коп. за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», здійснив поворот ліворуч зі смуги, яка дозволяє рух тільки прямо, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР, яка винесена інспектором УПП в м. Києві лейтенантом поліції Горбатюк О.О. (а.с. 6).

Стаття 35 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачає випадки в яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, до их відноситься, зокрема якщо водій порушив ПДР.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно до законодавства.

Відповідно до п.п. 8.4 ПДР, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема: г) інформаційно-вказівні знаки. Запроводжують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, де діють спеціальні правила.

Частиною 1 ст. 122 КПАП України передбачена відповідальність, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та перетинання лінії 1.1.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою щодо якої її винесено.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП посадова особа органів внутрішніх справ має право, зокрема, розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, відповідач є працівником Управління, тобто посадовою особою органів внутрішніх справ.

Таким чином, відповідач мав всі законні підстави скласти постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення.

Також слід зазначити, що згідно ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною другою ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Крім того, згідно з ч. 5 цієї статті якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття постанови.

Суд зазначає, що видеофіксація правопорушення є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення в контексті положень ст. 251 КУпАП, оскільки застосовані спецзасоби є належним чином сертифікованими.

У суду не виникає будь-яких сумнівів у тому, що вказана відеофіксація зроблена інспектором під час допущення порушень ПДР, не здобуто доказів її необ`єктивності чи недійсності під час судового розгляду справи.

Крім того суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові, та на підтвердження своїх пояснень, стосовно дій відповідача, які на його думку є протиправними.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для визнання дій поліцейського протиправними та скасування оскаржуваної постанови, а відтак доводи позивача щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є недоведеними.

Враховуючи вищевказане, постанова серії ЕАР № 6426215 від 18.01.2023 року є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-14 ,18, 19, 41, 71, 104, 105, 121, 158, 160 - 163, 167, 171-2, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 33, ч. 1 ст. 122, 251,280, 283, 284 КпАП України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві інспектора Горбатюка Олександра Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.В. П`ятничук