Справа № 420/17357/22
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/17357/22

Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.,

повний текст судового рішення

складено 06.03.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання врахування трудової книжки, страхового стажу, призначення та виплати пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Одеській області) та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській області) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області №83 від 09.11.2022 року про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області при призначенні пенсії врахувати трудову книжку ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 : - період навчання з 01.09.1984 року по 12.06.1985 року; - період роботи прибиральницею шкільних приміщень Рябушкінської середньої школи з 24.01.1986 року по 10.02.1989 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 : - роботу із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 згідно з довідкою №2101/01 від 21.01.2020 року, а саме з 10.04.1996 року по 11.05.1996 року учнем відкатника та з 12.05.1996 року по 24.07.2000 року откатчіцей на СП «Шахта ім. К.А. Румянцева» ДП «Артемвуголь».

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) з моменту звернення, а саме з 01.11.2022 року довічно.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям ст.2 КАС України, оскільки не містить жодного належного обґрунтування та мотивації, які саме періоди роботи позивача не зараховано до страхового стажу та на якій підставі. Трудова книжка позивача містить записи у хронологічній послідовності, які не суперечать один одному, не мають підчисток та виправлень, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок. Крім того, вказана трудова книжка заведена на ОСОБА_1 та після зміни прізвища « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » відповідні записи внесені на її титульний аркуш із зазначенням номеру свідоцтва про шлюб та відбитком печатки підприємства. Також позивач зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення чи заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Крім цього, позивач наголошує, що не проведення атестації робочого місця з вини власника підприємства не повинно перешкоджати праву на зарахування стажу роботи на умовах праці за списком №2 до спеціального стажу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Сумській області №83 від 09.11.2022 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області при призначенні пенсії врахувати трудову книжку ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи прибиральницею шкільних приміщень Рябушкінської середньої школи з 24.01.1986 року по 10.02.1989 року.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 роботу із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 згідно з довідкою №2101/01 від 21.01.2020 року.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) з моменту звернення, а саме з 01.11.2022 року довічно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 01.11.2022 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Сумській області та прийнято спірне рішення №83 від 09.11.2022 року про відмову в призначенні пенсії.

У вказаному рішенні відповідач-2 зазначив, що страховий стаж особи - 25 років 10 місяців 27 днів, з них на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць відсутній. За доданими документами до страхового стажу не враховано: періоди роботи згідно з трудовою книжкою, оскільки зміна прізвища виконана без додержання вимог інструкції про ведення трудових, а саме не зазначена дата видачі свідоцтва про шлюб, прізвище змінено згідно свідоцтва про шлюб, яке не долучено до ЕПС; період навчання з 01.09.1984 року по 12.06.1985 року , оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб, згідно з яким змінилось прізвище; згідно з довідки №133 від 09.10.2019 року за період роботи з 24.01.1986 року по 10.02.1989 року, оскільки в довідці відсутні підстави видачі, накази та дати на прийняття та звільнення з роботи; до пільгового стажу не враховано роботу із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 згідно з довідкою №2101/01 від 21.01.2020 року, оскільки долучені до електронної пенсійної справи накази про атестацію робочих місць не відповідають наданим перелікам атестованих робочих місць. Крім того, відповідач у рішенні зазначив, що відсутня довідка ВПО потребує підтвердження, оскільки фактичне місце проживання заявника м. Одеса.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 05.09.1985 року позивач:

01.09.1984 року - 15.06.1985 року навчалась в Сумському ПТУ облуправління торгівлі;

06.09.1985 року прийнята учнем продавця до магазину №7 до в/о «Дзержинськвугілля» та 01.10.1985 звільнена з власним бажанням;

24.01.1986 року прийнята на посаду прибиральниці шкільних приміщень Рябушкінської середньої школи та 10.02.1989 року звільнена за власним бажанням;

11.08.1989 року прийнята до відділу А робочою по строковому трудовому договору до Колгоспу «Берестовий» та 01.11.1989 року звільнена за власним бажанням;

13.07.1990 року прийнята на посаду мийника-прибиральника рухомого складу до Дзержинського тролейбусного управління та 28.05.1991 року звільнена за власним бажанням;

10.04.1996 року прийнята поверхневим учнем відкатника на шахту ім.. К.А. Рум`янцева ДП ордену трудового Червоного прапору;

12.05.1996 року переведена відкатником II розряду;

25.07.2000 року переведена поверхневої стовбурової 3 розряду;

01.04.2003 року наказом Мінтопенерго від 28.12.2002 року №769 ДП шахта ім. К.A. Рум`янцева ПО «Артемвугілля» реорганізована в СП шахта ім. К.А. Рум`янцева ДП «Артемвугілля»;

01.07.2003 року структурний підрозділ шахта ім. К.А. Рум`янцева ДП «Артемвугілля» реорганізовано в шахтодільницю №2;

01.01.2005 року у зв`язку із реорганізацією ДП «Артемвугілля» у відокремлений підрозділ «Артемвугілля» Державного підприємства «Донецька вугільна коксова компанія» шахта «Шахтодільниця №2» структурного підрозділу «Шахтоуправління ім. М.І. Калініна» реорганізована в шахту «Шахтодільниця №2» виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління ім. М.I. Калініна» ОП «Артемвугілля» ДП «ДУКК»;

01.06.2005 року у зв`язку із реорганізацією ДП «ДУКК» та поновленням діяльності ДП «Артемвугілля» виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління ім. М.І. Калініна» реорганізовано в структурний підрозділ шахтоуправління ім. M.I. Калініна ДП «Артемвугілля»;

01.11.2005 року CП «Шахтоуправління ім. М.I. Калініна» ліквідована шляхом виділу з складу шахтодільниці № 2 та створення на її базі СП «Шахта ім. К.А. Рум`янцева» ДП «Артемвугілля»;

21.10.2013 року звільнена за власним бажанням;

31.10.2013 року Горлівський міський центр зайнятості Донецької області призначив виплату допомоги по безробіттю та 24.07.2014 вказана виплата позивачу припинена.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для відмови у призначенні пенсії, викладені в спірному рішенні є необґрунтованими. Позивачем надано суду необхідні докази для задоволення позовних вимог. Натомість, оскільки після закінчення навчання позивач набула кваліфікацію кухаря третього розряду, а працевлаштувалась учнем продавця до магазину, що порушує одну з вимог законодавства для зарахування періоду навчання до страхового стажу, така позовна вимога позивача задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 19.07.2003 року №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом 1 цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом 1 цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31.12.2021 року.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до обставин вказаної справи суд встановив, що відповідач при вирішенні питання щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах не зарахував до страхового стажу позивача періоди її роботи згідно з трудовою книжкою, оскільки зміна прізвища виконана без додержання вимог інструкції про ведення трудових, а саме не зазначена дата видачі свідоцтва про шлюб, прізвище змінено згідно свідоцтва про шлюб, яке не долучено до ЕПС. З приводу зазначеного суд звертає увагу на наступне.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162, робітники та службовці, які надходять на роботу, зобов`язані пред`являти адміністрації підприємств трудову книжку, оформлену в установленому порядку (п.1.2). У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність (п.2.2). Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами), та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження (п.2.10). Після вказівки дати заповнення трудової книжки працівник підписом засвідчує правильність внесених відомостей (п.2.11). Зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження проводяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів. Вказівка зміни вноситься першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рисою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.2.12).

З матеріалів справи, а саме з копії сторінок трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що книжка була видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вказаній трудовій книжці прізвище « ОСОБА_1 » закреслено та під ним записано нове прізвище « ОСОБА_1 », а на внутрішній стороні обкладинки трудової книжки внесено запис про те, що прізвище змінене на підставі свідоцтва про шлюб із зазначенням його номеру та відбитком печатки підприємства.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду першої інстанції копію свідоцтва про укладення шлюбу, яке видане повторно 04.09.2019 серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 01.06.1985 зареєстрували шлюб та що прізвище ОСОБА_1 після укладення шлюбу змінилось на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Крім цього, вірним буде зазначити, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Таки висновки відповідають позиції викладеної в постановах Верховного Суду від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а, від 21.02.2018 року у справі №687/975/17.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно зробив висновок, що посилання відповідача у оскаржуваному рішенні на не зарахування періодів роботи позивача згідно з трудовою книжкою у зв`язку з недодержанням вимог інструкції про ведення трудових, а саме не зазначення дати видачі свідоцтва про шлюб є необґрунтованим та безпідставним, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача при призначенні пенсії врахувати трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 належать до задоволення.

Щодо вимоги позивача про зарахування до страхового стажу роботи за період навчання з 01.09.1984 року по 12.06.1985 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з наявною в матеріалах справи копії диплому № НОМЕР_3 від 15.06.1985 року, позивач у період з 01.09.1984 року по 15.06.1985 року навчалась у Сумському ПТУ облуправління торгівлі та закінчила повний курс технічного училища за професією кухаря. Рішенням екзаменаційної комісії від 12.06.1985 року їй присвоєно кваліфікацію кухаря третього розряду.

З огляду на записи в трудовій книжці позивач після закінчення навчання у Сумському ПТУ облуправління торгівлі 06.09.1985 року була прийнята на роботу учнем продавця до магазину №7.

Відповідно до Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» №103/98-ВР від 10.02.1998 року, з наступними змінами і доповненнями, а саме ч.1 ст.38 «Гарантії соціального захисту здобувача освіти та випускника закладу професійної (професійно-технічної) освіти», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Тобто, однією з умов для зарахування періоду навчання до страхового стажу є саме працевлаштування за набутою професією.

Отже, хоч перерва між днем закінчення навчання позивача і днем її зарахування на роботу не перевищує трьох місяців, всупереч наведеній нормі, позивач працевлаштувалась учнем продавця до магазину №7, а не кухаром.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач після закінчення навчання набула кваліфікацію кухаря третього розряду, а працевлаштувалась учнем продавця до магазину, а тому спірний період навчання з 01.09.1984 року по 15.06.1985 року не підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, а тому позовні вимоги в цій частині не належать до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зарахування до страхового стажу позивача період роботи прибиральницею шкільних приміщень Рябушкінської середньої школи з 24.01.1986 року по 10.02.1989 року колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу, відповідач зазначив, що в довідці №133 від 09.10.2019 року за період роботи з 24.01.1986 року по 10.02.1989 року відсутні підстави видачі, накази та дата прийняття та звільнення з роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідне положення міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі №588/647/17.

Однак, в трудовій книжці позивача НОМЕР_1 містяться записи щодо її роботи прибиральницею шкільних приміщень Рябушкінської середньої школи з 24.01.1986 року по 10.02.1989 року.

Отже, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що записами у трудовій книжці позивача підтверджується її стаж роботи у спірний період, а тому позовні вимоги в цій частині належать до задоволення.

Щодо вимог позивача про зарахування до пільгового стажу роботи позивача роботу зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 згідно з довідкою №2101/01 від 21.01.2020 року, а саме з 10.04.1996 року по 11.05.1996 року учнем відкатника та з 12.05.1996 року по 24.07.2000 року откатчіцей на ДП «Шахта ім. К.А. Румянцева» ДП «Артемвуголь», колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, трудова книжка позивача містить, серед інших, записи про її роботу у спірний період учнем відкатника та відкатником третього розряду на Державному підприємстві ордену трудового червоного прапору «Шахта ім. К.А. Рум`янцева» ДП «Артемвуголь».

Крім того, позивач надав копію довідки від 21.01.2020 року №2101/01 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана на ім`я позивача Державним підприємством «Артемвугілля».

З вказаної довідки вбачається, що позивач працювала повний робочий день на СП «Шахта ім. К.А. Румянцева», ДП «Артемвугілля» і за період з 10.04.1996 року нак. 150к від 17.04.1996 року по 11.05.1996 року виконувала роботи на поверхні шахти із шкідливими і важкими умовами праці за професією, посадою учень відкатчиком, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 код КП 2010100а-11709 підстава Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 року за період з 10.04.1996 року по 11.05.1996 року; і за період з 12.05.1996 року нак.197к від 15.05.1996 року по 24.07.2000 року виконувала роботи на поверхні шахти із шкідливими і важкими умовами праці за професією, посадою откатчіцей, що передбачена Списком №2 розділ 1 підрозділ 1 код КП 2010100а-11709 підстава Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 року за період з 12.05.1996 року по 24.07.2000 року; і за період з 25.07.2000 року нак.301к від 08.08.2000 року по 21.10.2013 року виконувала роботи на поверхні шахти із шкідливими і важкими умовами праці за професією, посадою стовбурова шахтної поверхні, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 поз. 1.1а підстава Постанова КМУ №36 від 16.01.2003 року за період з 25.07.2000 року по 21.10.2013 року.

У спірному рішенні відповідач-2 зазначає, що до пільгового стажу не враховано роботу із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 згідно з довідкою №2101/01 від 21.01.2020 року, оскільки долучені до електронної пенсійної справи накази про атестацію робочих місць не відповідають наданим перелікам атестованих робочих місць.

Проте, у вказаній довідці є посилання на атестацію робочих місць: нак.№1309 від 29.07.1994 року; нак.№362 від 29.07.1999 року; нак.№740 від 19.07.2004 року; нак.№740 від 14.07.2009 року; нак.№190-А від 14.07.2014 року і ЕТКС.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442), пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за умовами (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку №442, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Водночас, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01.03.2021 року у справі №376/1528/17.

Отже, враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що спірне рішення ГУ ПФУ в Сумській області №83 від 09.11.2022 року в частині не зарахування до пільгового стажу роботу позивача із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 за довідкою №133 від 09.10.2019 року є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пп.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стосовно дискреційних повноважень, то такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2), оскільки підстави для відмови у призначенні пенсії, викладені в рішенні №83 від 09.11.2022 року, є необґрунтованими.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька