Справа № 260/2226/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 червня 2023 рокум. Ужгород№ 260/2226/23

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (88000, вул. Ференца Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника адвоката Цебрика Любомира Васильовича, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, у якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у:

- ненарахуванні та невиплаті позивачу компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2022 рік в розмірі 22630,96 грн.;

- ненарахуванні та невиплаті позивачу при звільненні зі служби одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 25 повних календарних років служби в розмірі 165815,5 грн.;

- ненарахуванні та невиплаті позивачу грошової компенсації за невикористану соціальну додаткову оплачувану відпустку як одному з батьків, який має двох дітей віком до 15 років за 2021 р. тривалістю 10 календарних днів в розмірі 11610 грн.

2. Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу:

- грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2022 рік в розмірі 22630,96 грн.;

- грошову компенсацію за невикористану соціальну додаткову оплачувану відпустку як одному з батьків, який має двох дітей віком до 15 років за 2021 р. тривалістю 10 календарних днів в розмірі 11610 грн.;

- одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 25 повних календарних років служби в розмірі 165815,5 грн.;

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні зі служби, починаючи з 04.10.2022 р. по день фактичної виплати заборгованості.

3. Зобов`язати відповідача та його керівника подати суду звіт про виконання судового рішення протягом трьох робочих днів з моменту набуття рішенням суду законної сили.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Однак, після відкриття провадження в даній справі, суддею встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 171 КАС України.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у постанові від 07 лютого 2022 року у справі №420/7697/21 зазначив, що з аналізу частини другої статті 233 КЗпП випливає, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, не обмежується будь-яким строком.

Поряд із цим частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (в т.ч. вирішення судом питання щодо дотримання строків звернення до суду та відкриття провадження у справі).

Так, з 19 липня 2022 року набрав чинності Закон України №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким викладено в новій редакції норму статті 233 КЗпП України.

Чинна станом на дату звернення до суду і вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі редакція статті 233 КЗпП передбачає, що працівник може звернутися із позовом про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Тож, з 19 липня 2022 року законодавцем передбачено тримісячний строк для звернення працівника до суду з позовом про виплату заробітної плати.

Частиною 1 статті 233 КЗпП визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Тобто, з урахуванням вищезазначеного, строк у даному випадку визначається спеціальним законодавством, а саме ст. 233 КЗпП.

Тому до вимог про стягнення будь-якої компенсації, у тому числі і у порядку ст. 117 Кодексу законів про працю України, з огляду на приписи ч. 3 ст. 122 КАС України слід застосовувати строк на звернення до суду в три місяці від настання події остаточного та повного розрахунку.

Саме таке розуміння змісту ст. 117 Кодексу законів про працю України повністю співпадає з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у пунктах 33 і 34 постанови від 19.06.2019 року у справі №820/3313/17 (адміністративне провадження № К/9901/3067/17), де указано, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці». Про необхідність такого розуміння правової природи середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні йдеться і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року №910/4518/16 (п. 33 постанови від 19.06.2019 року); для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався (п. 34 постанови від 19.06.2019 року).

Суд не погоджується з доводами позивача, наведеними у клопотанні про поновлення строку, що він дізнався про порушення своїх прав лише 26.12.2022 року, ознайомившись з сумами компенсацій з листа Управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області, який був наданий на адвокатський запит.

Суд зазначає, що отримання листа Управління кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області, свідчить лише про те, що особа почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання відповідної інформації, тощо.

Так, особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про виплату їй належних платежів, що, зокрема є засобом існування індивідуумів.

Крім того, судом з встановлено, що позивач звертався до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУНП в Закарпатській області 04 січня 2023 року з позовними вимогами:

1) визнати протиправною бездіяльність Головне управління Національної поліції у Закарпатській області, яка полягає у невиплаті позивачу компенсації за:

- за невикористані щорічні додаткові оплачувані відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 роки відповідно за 12, 13, 14, 15, 15, 15, 15, 15 днів, а всього за 114 календарних днів відповідно до ч. 3 ст. 93 ЗУ «Про Національну поліцію»;

- за невикористану основну щорічну оплачувану відпустку кількістю 30 календарних днів та щорічну додаткову оплачувану відпустку кількістю 15 календарних днів за 2021 рік,

- за невикористану щорічну додаткову оплачувану відпустку як працівнику, який має дітей, за жодний рік служби, тобто за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 роки.

2) зобов`язати Головне управління Національної поліції у Закарпатській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за :

- за невикористані щорічні додаткові оплачувані відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 роки, відповідно за 12, 13, 14, 15, 15, 15, 15, 15 днів, а всього 114 календарних днів відповідно до ч. 3 ст. 93 ЗУ «Про Національну поліцію»;

- за невикористану основну щорічну оплачувану відпустку кількістю 30 календарних днів та щорічну додаткову оплачувану відпустку кількістю 15 календарних днів за 2021 рік;

- за невикористані щорічні додаткові оплачувані відпустки як працівнику, який має дітей, за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 та 2022 роки.

Вищевказане свідчить про те, що позивач достеменно знав про ймовірне порушення його прав ще в січні 2023 року.

У описовій частині позову представник позивача зазначає, що дізнався до про суми компенсацій за невикористані відпустки та суму одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби 26.12.2022 року.

Разом з тим, позивач звернувся до суду лише 04 квітня 2023 року, тобто з пропущенням 3-місячного строку звернення до суду щодо позовних вимог.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Дотримання строків звернення до суду з позовом є обов`язковою передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Окремо суд зазначає, що надане позивачем клопотання містить лише компіляцію із правових позицій, проте не містить а ні поважних причин пропуску, а ні обґрунтування з посиланнями на норми законодавства.

Таким чином, позивачу слід надати до суду належним чином мотивоване клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвала вважається виконаною у встановлений строк, якщо до вказаної дати необхідні документи були подані до канцелярії суду або відправлені поштою.

Відповідно до статті 171 частин 14 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Відповідно до статті 171 частини 15 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити без руху позовну заяву, після відкриття провадження у даній адміністративній справі.

Керуючись статтями 161, 171 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (88000, вул. Ференца Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде залишена без розгляду, за приписами ч.15 статті 171 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я. М. Калинич