Справа № 440/5314/23
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/5314/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 , як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 сум пенсії, що підлягали виплаті та залишилися неодержаними з огляду на його смерть;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , суми пенсії, що підлягали виплаті та залишилися неодержаними з огляду на його смерть.

Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою для отримання недоотриманої померлим чоловіком пенсії. Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області позивачу повідомлено про те, що стаття 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачає включення заборгованості, яка нарахована на виконання рішення суду, до складу недоотриманої пенсії. З відмовою відповідача області щодо виплати недоотриманої пенсії за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивач не погоджується та вважає її протиправною.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №440/6766/22, яке набрало законної сили, ОСОБА_2 нарахована сума за життя за період з 05 березня 2019 року по 31 жовтня 2022 року 257769,50 грн. Цю суму заборгованості можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження в порядку, визначеному статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України. Стаття 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачає включення заборгованості, яка нарахована на виконання рішення суду, до складу недоотриманої пенсії.

Дослідивши матеріали судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 був військовим пенсіонером, отримував пенсію у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі № 440/6766/22, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю: визнано протиправними дії до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 з 1 квітня 2019 року у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28 липня 2022 року за №ФП68040/2176 про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 1 квітня 2019 року у розмірі 77 % відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 5 березня 2019 року на підставі оновленої довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28 липня 2022 року за №ФП68040/2176 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням проведених виплат; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 5 березня 2019 по 31 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії визначеного станом на 1 березня 2018 року з урахуванням проведених виплат.

Згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФП68040 за Дорученням №Д ФП68040/4, пенсіонер ОСОБА_2 , від 17 жовтня 2022 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області мало заборгованість з виплати пенсії перед ОСОБА_2 після здійсненого розрахунку на підставі рішення суду у справі №440/6766/22 в сумі 257769,50 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 27 січня 2023 року /а.с. 6/.

Позивач є пенсіонером, отримує пенсію в разі втрати годувальника у відповідності до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Позивач, як дружина померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 19 листопада 1977 року, звернулася до відповідача із заявою від 22 березня 2023 року в якій просила на підставі статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплатити їй нараховану та невиплачену пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_2 в сумі 257769,50 грн., на яку, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 23 березня 2023 року №5110-5588/П-02/8-1600/23 повідомило позивача про те, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №440/6766/22 за період з 05 березня 2019 року по 31 жовтня 2022 року Головним управлінням нараховано заборгованість в сумі 257769,50 грн. Зазначену суму пенсії можливо отримати у разі заміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачено статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України. Стаття 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачає включення заборгованості, яка нарахована на виконання рішення суду, до складу недоотриманої пенсії.

На цій підставі, позивач звернулася до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, судом встановлено наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За приписами пункту 1 частини другої статті 26 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 9 квітня 1992 року /далі по тексту - Закон №2262-ХІІ/.

Згідно з частиною другою статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

За змістом частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які або належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №440/6766/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та складено розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФП68040 за Дорученням №Д ФП68040/4, пенсіонер ОСОБА_2 , від 17 жовтня 2022 року, згідно якого сума до виплати пенсії ОСОБА_2 за період з березня 2019 року по жовтень 2022 року складає 257769,50 грн.

Отже, пенсійним органом 17 жовтня 2022 року, тобто за життя пенсіонера ОСОБА_2 , було нараховано останньому до виплати пенсію за період з березня 2019 року по жовтень 2022 року складає 257769,50 грн..

Крім того, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження виплати ОСОБА_2 заборгованості із виплати пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішення суду за період з березня 2019 року по жовтень 2022 року в сумі 257769,50 грн, а відтак, пенсійний орган має заборгованість з виплати пенсії перед пенсіонером ОСОБА_2 в розмірі 257769,50 грн.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера та відповідними документами позивач, як дружина померлого та отримувач пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 22 березня 2023 року, тобто до закінчення 6 місяців після смерті померлого чоловіка.

Враховуючи викладене та те, що позивач, як дружина померлого пенсіонера та отримувач пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , звернулася до пенсійного органу за відповідною виплатою не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера, суд доходить висновку, що позивач має право на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонерові з числа військовослужбовців ОСОБА_2 , але не була йому виплачена пенсійним органом у зв`язку з його смертю.

Щодо твердження відповідача про можливість отримання позивачем недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 лише у разі заміни сторони виконавчого провадження у справі №440/6766/22, суд зазначає наступне.

В постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 червня 2022 року у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про необхідність заміни сторони виконавчого провадження у межах справи №440/6766/22 для отримання заборгованості з виплати перерахованої ОСОБА_2 пенсії.

Отже, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у виплаті пенсії в сумі 257769,50 грн, нарахованої ОСОБА_2 згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №440/6766/22, яка залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

За таких обставин, суд вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсії в сумі 257769,50 грн, нарахованої на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №440/6766/22 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 виплату недоодержаної її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсії в сумі 257769,50 грн, нарахованої на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №440/6766/22.

Отже, позов ОСОБА_1 належить задовольнити.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до зазначеної норми суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення всіх судових витрат на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Отже, з огляду на задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсії в сумі 257769,50 грн, нарахованої на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №440/6766/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 виплату недоодержаної її померлим чоловіком ОСОБА_2 пенсії в сумі 257769,50 грн, нарахованої на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2022 року у справі №440/6766/22.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Суддя К.І. Клочко