Справа № 380/10893/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 червня 2023 року
м.Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Лунь З.І. перевірила матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 27.10.2022 №2140-ОД про перебування молодшого сержанта ОСОБА_1 у військовій формі одягу в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасового місця дислокації В/Ч НОМЕР_1 поблизу населеного пункту Небрат та притягнення його до відповідальності.

Ухвалою від 23.05.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

05.06.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач вказав, що про оскаржуваний наказ, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за перебування на території військової частині у стані алкогольного сп`яніння, та не виплачено премію і додаткову грошову винагороду, - він фактично дізнався 11.04.2023, тобто в день одержання відповіді на адвокатський запит. Крім того, позивач зазначив, що 20.02.2023 він звертався до командира військової частини з рапортом про відновлення виплати додаткової винагороди та премії за жовтень 2023 у зв`язку із тим, що постановою Бородянського районного суду Київської області встановлено, що протокол, у якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, містить суперечливі дані, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КАС України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Втім у відповіді на рапорт від 09.03.2023 №3326 відповідач не повідомив позивача про існування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Розглядаючи питання дотримання строків звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 КАС України.

Як видно з матеріалів справи, позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та оскаржує наказ командира цієї військової частини.

Отже, даний спір стосується проходження позивачем публічної служби.

Частиною 5 статті 122 КАС України передбачений місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом особи, чи правом суб`єкта владних повноважень, яке реалізовується в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи до суду з позовом.

Водночас, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

У той же час, законодавець встановлює певні обмеження права звернення до суду, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду, процесуальної форми та порядку звернення.

Отже строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №826/14779/15 сформовано правову позицію, відповідно до якої у визначенні моменту виникнення права на позов мають значення дві обставини: об`єктивна - наявність факту порушеного права, суб`єктивна - коли особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов`язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою.

Момент обрахування строку на звернення до суду пов`язаний з моментом, коли особа повинна була дізнатись про порушення свого права або законного інтересу.

При цьому, поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд ураховує правову позицію Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, що викладені в постанові від 31.03.2021 по справі №240/12017/19, згідно з якими для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів; позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду; в той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Позивач, на виконання ухвали суду про залишення його позовної заяви без руху, зазначає обставини, які повинен урахувати суд при вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду.

Так, 20.02.2023 позивач звертався до командира військової частини з рапортом про відновлення виплати додаткової винагороди та премії за жовтень 2023 у зв`язку із тим, що постановою Бородянського районного суду Київської області встановлено, що протокол, у якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, містить суперечливі дані, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КАС України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Втім, як вказує позивач, у відповіді відповідача від 09.03.2023 №3326 на рапорт позивача, відповідач не повідомив позивача про існування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, як видно зі змісту рапорту від 20.02.2023, поданого командиру військової частини НОМЕР_1 , позивач просить: (мовою оригіналу) «(…) нарахувати і виплатити мені додаткову винагороду та премію на підставі самого факту складання протоколу про адміністративне правопорушення було протиправно мене позбавлено та скасувати відповідний наказ про притягнення мене з цього приводу до дисциплінарної відповідальності, так як факт вини військового адміністративного правопорушення не знайшов свого підтвердження».

Таким чином, станом на день звернення позивача до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 20.02.2023 позивачу було відомо про наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності через перебування у стані алкогольного сп`яніння під час несення військової служби на території військової частини.

Як видно з матеріалів позовної заяви, до суду позивач звернувся 18.05.2023, тобто з пропуском строку звернення до суду, оскільки про оскаржуваний наказ йому було відомо ще 20.02.2023, а не 11.04.2023.

Суд зауважує, що звернення адвоката із адвокатським запитом до військової частини та отримання відповіді на такий запит означає, що з цього часу позивач почав вчиняти дії щодо захисту свого права, водночас це не означає, що виключно та безумовно саме з цього часу позивач дізнався чи міг дізнатися про порушення свого права.

Щодо поважності причин строку звернення до суду з цим позовом.

Позивач зазначає, що він безперервно виконував військовий обов`язок та бойові завдання, що унеможливило вчасно звернутися до суду з позовом.

Як видно з відповіді військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2023 на адвокатський запит, то позивачу неодноразово не було нараховано додаткову винагороду та грошове забезпечення, а саме за наказами та з таких підстав:

№1274-ОД від 07.12.2022 за відмову виконувати бойовий наказ утримання за червень 2022;

№1268-ОД від 08.08.2022 за самовільне залишення військової частини утримання за липень та серпень 20224

№2140-ОД від 27.10.2022 (наказ, що оскаржується у цій справі) за вживання алкогольних напоїв на території військової частини утримання за жовтень 2022;

№1521-ОД від 22.12.2022 за самовільне залишення військової частини утримання за грудень 2022;

№242-ОД від 20.01.2023 за відмову виконувати бойовий наказ утримання за січень 2023;

№797-ОД від 06.03.2023 за відмову виконувати бойовий наказ утримання за лютий 2023.

Таким чином, поведінка позивача, яка стала наслідком видання зазначених наказів частково свідчить про протилежне, аніж зазначає позивач щодо самовідданого несення ним військової служби, що відповідно заважало йому без зволікань звернутися до суду.

Позивач також стверджує, що через запровадження воєнного стану та приведення військ у бойову готовність, він не зміг вчасно звернутися до суду.

До того ж позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду зазначає, що він брав участь у здійсненні заходів щодо оборони України з 23.09.2022 по 08.12.2022.

Однак це твердження не відповідає дійсності.

Так, як видно з Довідки про участь особи у здійсненні заходів для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що видана військовою частиною НОМЕР_1 від 16.05.2023 №5963 ОСОБА_1 брав участь у здійсненні таких заходів в період: з 14.05.2022 по 29.06.2022; з 23.09.2022 по 12.10.2022; з 04.11.2022 по 08.12.2022.

Тобто цією Довідкою підтверджується, що з 12.10.2022 по 04.11.2022 позивач не брав участі у здійснення таких заходів, що спростовує твердження позивача. Також, саме в цей період часу і було винесено оскаржуваний наказ.

Таким чином, з 09.12.2022 і по день звернення позивача до суду з цією позовною заявою, позивач знаходився у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходження якої: АДРЕСА_2 , відтак мав достатньо часу та умов, що дізнатися про оскаржуваний наказ.

Тому в даному конкретному випадку суд не знаходить підстав, які б унеможливили чи ускладнили з 09.12.2022 вчиняти відповідні дії та дізнатися про наказ від 27.10.2022, котрий позивач вважає протиправним.

Водночас як свідчать матеріали позовної заяви (лист військової частини від 05.04.2023 №4477вих.)позивачу у цей же час, тобто після 09.12.2022 ніщо не завадило двічі відмовлятися виконувати бойовий наказ та самовільно залишати військову частину, що також спричинило обмеження його у грошовому забезпеченні.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, у даному випадку, позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду з цим позовом не вказано жодної обставини, яка об`єктивно унеможливила б звернутись до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом строку.

Також позивачем не наведено та не подано жодних доказів на підтвердження існування поважних причин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Навпаки, всі зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, суд не вважає поважними.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене в сукупності, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому не визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Вказане зумовлює повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї матеріалів згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини 12 статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про його повернення.

Повернення позовної заяви та надання позивачу права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до суду з такою позовною заявою, не є обмеженням доступу до суду, гарантованого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України.

Керуючись п. 3 ч. 4 ст. 169, ст. 256, ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідні положення КАС України шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Лунь З.І.