Справа № 380/5965/22
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/5965/22 пров. № А/857/5274/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

при секретарі судового засідання: Василюк В.Б.

за участі позивача та його представника: Витвицького Р.В., Репак В.В.

представника відповідача: Хрущ Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Сидор Н.Т., повне судове рішення складено 13.03.2023) у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу №570 о/с від 03.03.2022 «По особовому складу» Департаменту патрульної поліції, визнання протиправним та скасування наказу №76 від 09.02.2022 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині накладення дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 , поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.032.2022 з розрахунку середньоденного грошового забезпечення, нарахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 по день винесення судом рішення.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що службовим розслідуванням не здійснено повного, всебічного та об`єктивного уточнення причин та умов подій, не з`ясовано наявність вини та причинний зв`язок між діями та наслідками. Також при проведенні службового розслідування відповідачем було порушено процедуру його проведення, а саме не ознайомлено з матеріалами службового розслідування та висновком, який був складений після проведення службового розслідування, а отже порушено фундаментальне право на захист поліцейського, яке регламентується ст. 18 Дисциплінарного статуту. Вказав, що відповідачем під час застосування дисциплінарного стягнення до позивача не враховано положення частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту, а саме тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації позивача.. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач вказав, що за твердженням дисциплінарної комісії та відповідача, ОСОБА_1 було використано у власних цілях службовий автомобіль поліції, відповідно здійснено його не цільове використання, амортизація, витрачено пальне, і в цьому і полягає суть дисциплінарного корупційного правопорушення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції від 09.02.2022 № 76 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, абзаців першого-третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, підпункту 3 пункту 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобу фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, пункту 13 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 квітня 2020 року № 357, пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 2017 року № 757, підпунктів 1, 10, 12, 13 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора роти батальйону управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 серпня 2021 року № 1705, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу №1 роти № 3 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.03.2022 № 570 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0002154), інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 4 з 03 березня 2022 року, із відрахуванням грошового забезпечення за 25 діб надмірно нарахованої частини чергової оплачуваної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, установивши премію за березень 2022 року в розмірі 102,731 відсотків. Підстава: наказ Департаменту патрульної поліції від 09.02.2022 № 76.

Вважаючи протиправними наказ Департаменту патрульної поліції від 09.02.2022 № 76 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині застосування накладення дисциплінарного стягнення щодо позивача та наказ Департаменту патрульної поліції від 03.03.2022 № 570 о/с «По особовому складу», позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини щодо проходження публічної служби в поліції регламентовано положеннями Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а відшкодування завданої шкоди врегульовано нормами Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон №160-ІХ), визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, а також майну, залученому під час мобілізації, а також грошовими коштами, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до статті 2 Закону №160-ІХ дія цього Закону поширюється зокрема і на осіб рядового та начальницького складу Національної поліції України.

Згідно ч. ч. 1-2 статті 3 Закону №160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових осіб, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: наявність шкоди; протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до положень п. п.2-6 статті 8 Закону №І60-ІХ у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

Оскільки, відповідно до п. 2 4.2 ст. З Закону №160-ІХ однією з умов притягнення поліцейських до матеріальної відповідальності є Протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків, то факт неналежного виконання службових обов`язків має бути встановлений та підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону №160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності та у разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону №160-ІХ за результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд.

До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Однак, ні у висновку службового розслідування, ні у дисциплінарному наказі, так і рішенні суду першої інстанції відсутні будь-які посилання про розмір завданої шкоди позивачем при використанні ним 09.11.2021 року у власних цілях автотранспорту та відповідно пального.

Довідка про вартісну оцінку безпідставно витраченого пального ОСОБА_2 , а також щодо амортизації (експлуатації) останнім ніби у власних цілях транспортного засобу за підписом начальника фінансової служби при матеріалах службового розслідування та судової справи відсутні та обставина відсутності заподіяння шкоди позивача залишена поза увагою судом першої інстанції.

Відповідно до статті 12 Закону №160-ІХ у разі звільнення особи зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

У матеріалах службового розслідування, оскаржуваному дисциплінарному наказі та судовому рішенні відсутні докази інформування позивача про добровільне відшкодування завданих перевитрат пального (матеріальна шкода), повернення пального в натурі або у грошовому еквіваленті, або відмови позивача вчинити такі дії добровільно.

Таким чином, за відсутністю документальних даних про завдану шкоду позивачем, її оцінку у грошовому еквіваленті, відсутності майнових претензій УПП у Львівській області та ДПП з вимогою відшкодування позивачем вартості пального та амортизації службового авто - саме ці обставини виключають у діях ОСОБА_1 склад корупційного дисциплінарного правопорушення.

Разом з тим, випадку з позивачем мало місце його виїзд 09.11.2021 року з КПП «Плай» на службову автомобілі саме під час обідньої перерви, та строк обідньої перерви, (часу відпочинку), на відміну від висновків відповідача не перевищено.

Загально відомим є той факт, що прогулом вважається відсутність працівника на службі без поважних причин на час більше ніж на 3 години поспіль та у випадку перевищення цього граничного строку та за відсутністю поважних причин не явки на службі позивач мав-би бути звільнений зі служби в поліції саме за прогул, а не з підстав порушення встановленого порядку використання відео-реєстраторів, діяльність яких регламентується наказом, а не Законами України.

Щодо наявних у матеріалах справах документів (письмові докази) у яких зазначено про перебування позивача на посаді в УШІ у Львівській області ДПП, а також на наявність у справі копії наказу про призначення службового розслідування виданий начальником цього управління, наказ про продовження строку службової перевірки, копію висновку службового розслідування, довідка про грошове забезпечення позивача, наказ ДПП по управлінню патрульної поліції у Львівській області про накладення дисциплінарного стягнення та наказ ДПП по УПП у Львівській області звільнення позивача зі служби в поліції, апеляційний суд зазначає наступне.

У численних письмових доказах (документах) йдеться про УПП у Львівській області як один з структурних підрозділів Патрульної поліції України (Департаменту патрульної поліції) - який являє собою міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України, який складається зі структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і його територіальних (відокремлених) підрозділів.

Вимогами ст. 42 КАС України регламентовано, що учасниками справи є сторони, треті особи.

У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 49 КАС України треті особи які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Не зважаючи на те, що судове рішення за наслідками розгляду справи могло вплинути на права, обов`язки УПП у Львівській області ДПП не розглядалось, суд першої інстанції при відкритті провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження не залучив в якості третьої особи що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача УПП у Львівській області ДПП що є процесуальним порушенням, з огляду на наступне.

Накази з питань призначення, продовження службового розслідування, оформлення його наслідків створені УПП у Львівській області ДПП, грошове забезпечення позивачу нараховувалось саме УПП у Львівській області ДПП та у випадку поновлення позивача на службі/посаді саме УПП у Львівській області мало би підготувати наказ про поновлення позивача та здійснити нарахування грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Стаття 50 КАС України регламентує наслідки незалучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

У разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред`явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред`явленого цією третьою особою до такої сторони.

Проте, не зважаючи на це, ні судом першої інстанції, ні відповідачем не було залучено УПП у Львівській області ДПП як третю особу на стороні відповідача.

Більш того, саме представники УПП у Львівській області ДПП здійснювали представництво в суді інтересів ДПП, не заявляючи клопотань про залучення третьою особою підрозділ за місцем свого проходження служби.

Щодо понесених позивачем витрат зокрема на правову допомогу, по які вказує позивач колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Отже, наведеними вище правовими нормами встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, адвокатом позивача не додано як до суду першої інстанції так і у апеляційному суді ні детально розрахунку виконаних робіт, ні акту виконаних робіт із зазначенням вартості та ціни.

Таким чином, дана позовна вимога є передчасна та такою яка не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 року у справі №380/5965/22 - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ №570о/с від 03.03.2022 «По особовому складу» Департаменту патрульної поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ №76 від 09.02.2022 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині накладення дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 .

Поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.03.2022 року з розрахунку середньоденного грошового забезпечення нарахованого відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100 по 06.06.2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 07.06.2023