Справа № 420/18339/22
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/18339/22

Перша інстанція: суддя Свида Л.І.,

повний текст судового рішення

складено 09.03.2023, м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Управлінню державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради, а саме: визнання протиправними дій щодо встановлення за результатами проведення перевірки факту самочинного будівництва споруди СТО, за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування протоколу Управління державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2022 року; скасування припису Управління державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради від 01 лютого 2022 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року частково задоволено позовні вимоги, а саме скасовано припис від 01 лютого 2022 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що у межах спірних правовідносин Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради правомірно призначено та проведено спірний захід державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва позивача.

В даному випадку, апелянт зазначає, що факт виконання позивачем будівельних робіт з будівництва нової споруди, без отримання права на виконання таких робіт, підтверджується матеріалами фотофіксації спірного об`єкта будівництва.

При цьому, апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково не надано належної правової оцінки наданим ним доказам.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради видано наказ № 01-13/33 ДАБК від 27 січня 2022 року про проведення позапланової перевірки самочинного будівництва будівлі (ймовірно СТО) з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами проведення перевірки складено акт від 01 лютого 2022 року № 000079.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 розпочато будівельні роботи з будівництва споруди, а саме влаштовано шість окремо розташованих стовпчастих фундаментів з анкерами з подальшим влаштуванням на них вертикальних металевих конструкцій. Проектну та дозвільну документацію на виконання будівельних робіт на момент перевірки не надано. Документів, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою на момент перевірки не надано.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 розпочав будівельні роботи без отримання права на виконання таких робіт, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», «Порядку здійснення підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою КМУ від 13 квітня 2011 року № 466.

При цьому, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 01 лютого 2022 року складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, шляхом отримання права на виконання будівельних робіт або приведення земельної ділянки до первинного стану у строк до 02 березня 2022 року.

В свою чергу, не погоджуючись з правомірністю призначення вищевказаного заходу державного архітектурно-будівельного контролю, а також прийнятими за його наслідком рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про скасування оскаржуваного припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 01 лютого 2022 року, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону, а також у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом.

Між тим, згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 406

Згідно п. 6 Переліку, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Таким чином, переміщення капітальних будівель без їх знецінення та зміни їх призначення не можливо.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі, зокрема, є перевірка правомірності припису Управління державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради від 01 лютого 2022 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано позивача усунути порушення вимог містобудівного законодавства та зупинити виконання будівельних робіт на належному йому об`єкті будівництва.

В даному випадку, за наслідком проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті будівництва позивача, суб`єктом владних повноважень встановлено, що позивачем будується споруда, яка складається з вертикальних металевих конструкцій на шести окремо розташованих стовпчастих фундаментах.

При цьому, суб`єктом владних повноважень зроблено висновок про те, що позивач для продовження будівництва має отримати документи, що надають право на виконання будівельних робіт.

З іншого боку, позивачем зазначається, що ним розміщено на власній земельній ділянці гараж, як тимчасову будівельну споруду без влаштування фундаменту, а тому така споруда не потребує оформлення документів, що дають право на її будівництво.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема гаражів, не потребує оформлення документів, що дають право на їх виконання будівельних робіт.

Враховуючи викладене, для належного вирішення спірних правовідносин суду необхідно достеменно встановити, чи є спірний гараж капітальною спорудою, об`єктом нерухомого майна, або ж тимчасовою спорудою, яка складається з розбірних конструкцій та може бути перенесена.

Між тим, на виконання свого обов`язку з доведення правомірності оскаржуваного припису суб`єктом владних повноважень надано до суду матеріали фотофіксації, з яких, на його переконання, вбачається наявність фундаменту у спірному гаражі позивача.

В свою чергу, як вірно зазначено судом першої інстанції, окрім поверхневої фотофіксації залізобетонної основи гаражу, будь-яких замірів розміру та глибини останньої, у ході проведення перевірки позивача суб`єктом владних повноважень не проведено.

З іншого боку, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції використано висновки експертного звіту № 15/08-22-ТЗ, проведеного провідним будівельним експертом з технічного обстеження будівель і споруд щодо спірної споруди гаражу позивача, яким встановлено, що відповідний гараж розміщено на монолітній залізобетонній основі та він складається з металевих конструкцій, які виконано з полегшених збірно-розбірних металевих конструкцій.

Крім того, будівельним експертом встановлено, що об`єкт обстеження не являється капітальною спорудою, тобто такою спорудою, яка може вважатися нерухомим майном у розумінні положень ст. 181 ЦК України.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що апелянтом жодним чином не заперечуються достовірність проведеного експертного дослідження.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 90 КАС України, жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Згідно ч. 1 ст. 108 КАС України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

В даному випадку, враховуючи кількість та якість доказів, наданих суб`єктом владних повноважень в обґрунтування правомірності свого припису, а також досліджуючи висновки проведеного експертного дослідження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у тому, що спірний гараж позивача не можна вважати об`єктом нерухомого майна, який потребує оформлення дозвільних документів для його будівництва.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що оскаржуваний припис порушує права позивача, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Між тим, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді справи не допущено, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контрою Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян