Справа № 815/7067/16
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7067/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Скупінської О.В.,

при секретарі Гудзікевич Я.А.,

за участю:

представника позивача Крутенка Д.М.,

представника відповідача Олексюка Р.З.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №815/7067/16 від 07 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 12 липня 2016 року та № від 13 липня 2016 року - задоволено.

Постановою Верховного Суду від 08 липня 2021 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №815/7067/16 від 07 березня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року - скасовано, а справу №815/7067/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно висновків Верховного Суду, внаслідок неповного з`ясування обставин справи, суди попередніх інстанцій: не дослідили наявність або відсутність певних основних засобів та трудових ресурсів у контрагентів позивача. Судами не досліджено яким чином здійснювалось транспортування та зберігання придбаного товару; не надано оцінку та не досліджено посилання податкового органу на те, що суми поставки, зазначені у накладних, які утворені в перевіряємий період не відображені в регістрах бухгалтерського обліку товариства, а суми податку не включені до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість за відповідні податкові періоди; не досліджено вироки від 30 вересня 2016 року у справі №337/3539/16-к, від 9 листопада 2016 року у справі №337/3902/16-к та від 2 березня 2020 року у справі №1-кп/337/29/2-2020 відносно посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 205 Кримінального кодексу України; не досліджено питання фактичної оплати позивачем податку на додану вартість в ціні отриманих товарно-матеріальних цінностей та послуг, з відповідним документальним підтвердженням. Не досліджено та не надано оцінку наявності або відсутності кредиторської заборгованості по зазначеним вище господарським операціям по наведеним постачальникам товару; не досліджено, що керівник та головний бухгалтер Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-Інсайт» в одній особі Ніколаєв Георге є громадянином Молдови та за оперативною інформацією знаходиться за межами України з 2012 року; не з`ясували питання здійснення кримінального провадження №000024, в межах якого здійснювалась податкова перевірка та прийнято податкові повідомлення-рішення; не встановлено, які саме документи були вилучені слідством, які обставини вони підтверджують та чи можливо їх долучити до матеріалів даної справи; не досліджені вироки Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 2 березня 2020 року у справі №337/2993/18 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 205-1 Кримінального кодексу України та Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 205 Кримінального кодексу України, яким встановлено непричетність посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгово-транспортна компанія» до господарської діяльності цього підприємства; не досліджені доводи податкового органу, що аналізом отриманих матеріалів кримінального провадження встановлено реалізацію позивачем тютюнових виробів суб`єктам підприємницької діяльності на загальну суму 27046361,89 гривень, в тому числі податок на додану вартість у розмірі 4507729,15 гривень, однак суми поставки не відображені в регістрах бухгалтерського обліку товариства, а суми податку не включені до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість за відповідні податкові періоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 5 статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

03 серпня 2021 року, адміністративна справа №815/7067/16 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та за результатом автоматизованого розподілу справ між суддями, передана для розгляду судді Балан Я.В.

Ухвалою суду від 09.08.2021 року (головуючий суддя Балан Я.В.) адміністративну справу №815/7067/16 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 12 липня 2016 року та № від 13 липня 2016 року - прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2022 № 787 справу № 815/7067/16, у зв`язку з довготривалою відпусткою судді Балан Я.В., було призначено до повторного автоматичного розподілу, за результатами якого головуючою суддею визначено Скупінську О.В.

23.09.2022 суддею Скупінською О.В. ухвалено прийняти до провадження адміністративну справу; розпочати розгляд справи №815/7067/16 спочатку за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 11 жовтня 2022 року об 11 год 00 хв.

28.09.2022 суд ухвалив клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції від 27.09.2022 року за вх.№ ЕП/27948/22 у справі №815/7067/16 - повернути заявнику без розгляду.

05.10.2022 суд ухвалив клопотання представника відповідача Олексюк Р.З. (вх.№ЕП/28744/22) від 04.10.2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 11 жовтня 2022 року об 11 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 11 жовтня 2022 року о 11:00 год. в режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні суд неодноразово звертався до представника відповідача із пропозицією вирішити питання щодо приймання участі у справі у режимі відео конференції за допомогою власних засобів, проте, отримував відповіді щодо відсутності такої можливості.

11.10.2022 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Підготовче засідання призначене на 20.10.2022 об 11-00 годин.

20.10.2022 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги. Підготовче засідання призначене на 27.10.2022 об 11-00 годин.

20.10.2022 суд ухвалив клопотання Житомирської обласної прокуратури (вх.№ЕП/6710/22 від 18.02.2022 та повторно вх.№10849/22 від 22.02.2022) про роз`яснення ухвали від 20.01.2022 в адміністративній справі № 804/4192/14 повернути заявнику без розгляду; витребувати у Богунського районного суду міста Житомира інформацію щодо стадії на якій знаходиться судове провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000024 від 06.02.2015, а також інформацію та її документальне підтвердження стосовно того, чи ухвалено кінцеве судове рішення за обвинувальним актом та чи набрало воно законної сили; витребувати у Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби інформацію та її документальне підтвердження щодо кримінального провадження №0000119 від 22.12.2015, у т.ч. чи направлений до суду обвинувальний акт, а у разі якщо він направлений, на якій стадії знаходиться судове провадження за обвинувальним актом, чи ухвалено кінцеве судове рішення за обвинувальним актом та чи набрало воно законної сили.

24.10.2022 суд ухвалив клопотання представника відповідача Олексюк Р.З. (вх.№ЕП/28744/22) від 04.10.2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 27 жовтня 2022 року об 11 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 11 жовтня 2022 року о 11:00 год. в режимі відеоконференції.

27.10.2022 суд ухвалив допустити представника товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС УКРАЇНА» - адвоката Тіхова Олександра Станіславовича, до участі у наступних судових засіданнях з розгляду справи № 815/7067/16 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

27.10.2022 підготовче засідання відкладено на 03.11.2022 об 14 год 10 хв.

31.10.2022 суд ухвалив Клопотання представника відповідача Чайковської М.Я. (вх.№ЕП/31760/22) від 28.10.2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 03.11.2022 об 14 год 10 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 11 жовтня 2022 року о 11:00 год. в режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні 03 листопада 2022 року за клопотанням учасника справи відкладено на 09 листопада 2022 року 11:00 годин.

Підготовче засідання призначене на 09 листопада 2022 року за клопотанням учасника справи відкладено на 23 листопада 2022 року 11:00 годин.

21.11.2022 суд ухвалив клопотання представника відповідача Мурованої Ірини Ярославівни (вх.№ЕП/34213/22) від 18.11.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 23 листопада 2022 року об 11 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 23 листопада 2022 року об 11:00 год. в режимі відеоконференції.

23.11.2022 суд ухвалив витребувати у Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України:

- докази щодо твердження відповідача про те, що реалізація тютюнових виробів здійснювалась позивачем саме фізичним особам під час роздрібної торгівлі, а також копії видаткових накладних на які посилається відповідач щодо такої реалізації;

- належним чином засвідчені копії:

листа ОУ ДФС у Тернопільській області №28/19-00-07-0510 від 14.12.2015;

листа ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016;

від ГУ ДФС у м.Києві від 22.02.2016 №211/26-15-14-04-03;

листа ОУ ДФС у Тернопільській області №37/19-00-07-0510 від 16.02.2016;

листа ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015;

від ГУ ДФС у м.Києві за №223/26-15-14-04-03 від 29.02.2016;

листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016 №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України;

інформації від Східної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області за №81/20-38-22-03-04 від 12.02.2016;

інформації від ГУ ДФС у м.Києві за №226/26-15-14-04-03 від 29.02.2016;

інформації від оперативного відділу ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя отримано інформацію та протоколи допиту керівника та головного бухгалтера ТОВ «БТТК», де вказано, що на даний час ТОВ «БТТК» за адресою м.Запоріжжя, вул.Новобудов, 3, офіс 402 (магазин-склад) діяльність не здійснює, тютюнові вироби перевезені до складу у м.Харків;

інформації від ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області за №1141/7/14-04-22-05-12 від 09.04.2016;

інформації від ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області за №9/10/10-16/22-02/39659327 від 22.02.2016;

інформації від Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за №56/22-4/39237335 від 28.03.2016.

23.11.2022 суд ухвалив витребувати у Державної податкової служби України:

- відомості з Єдиного державного реєстру місць зберігання щодо місця зберігання тютюнових виробів у період з 01.01.2015 по 30.09.2015, наступними особами:

ПП «Торгівля та Дистрибьюція» (),

ТОВ «АКСЕНТ ПРОМ» (),

ТОВ «Буд-Інсайт» (),

ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» (),

ТОВ «Марлайн Трейд» (),

ТОВ «МВК Трейд» (),

ТОВ «СТДК Компані» (),

ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» (),

ТОВ «AЛEKC ГРУП» (),

ТОВ «Арес-Термінал» (),

ТОВ «Контакт МКС» (),

ТОВ «Конфорт» ().

- інформацію та її документальне підтвердження щодо кримінального провадження №0000119 від 22.12.2015, у т.ч. чи направлений до суду обвинувальний акт, а у разі якщо він направлений, на якій стадії знаходиться судове провадження за обвинувальним актом, чи ухвалено кінцеве судове рішення за обвинувальним актом та чи набрало воно законної сили.

23.11.2022 суд ухвалив зупинити провадження у справі №815/7067/16 до 07 грудня 2022 року.

16.12.2022 суд ухвалив клопотання представника відповідача Мурованої І.Я. (вх. № ЕП/37225/22) від 15.12.2022 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 20 грудня 2022 року об 09 год. 30 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 20 грудня 2022 року об 09:30 год. в режимі відеоконференції.

Підготовче засідання призначене на 20 грудня 2022 року відкладено на 12 січня 2023 року 11:00 годин.

09.01.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Мурованої І.Я. (вх. № ЕС/149/23) від 06.01.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 12 січня 2023 року об 11 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 12 січня 2023 року о 11:00 год. в режимі відеоконференції.

12 січня 2023 року підготовче засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання в суді, фіксування засідання за допомогою звукозаписувального засобу, технічного засобу, з технічних причин не здійснювалося.

23.01.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Чайківської М.Я. (вх. № ЕП/2137/23) від 20.01.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 25 січня 2023 року об 14 год. 10 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 25 січня 2023 року о 14:10 год. в режимі відеоконференції.

25 січня 2023 року підготовче засідання не відбулася у зв`язку з повітряними тривогами та масованої ракетної атаки на території України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу, технічного засобу в режимі ВКЗ не здійснювалося.

03.02.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Чайківської М.Я. (вх. № ЕП/3376/23) від 02.02.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 08 лютого 2023 року об 14 год. 10 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 08.02.2023 року о 14:10 год. в режимі відеоконференції.

08 лютого 2023 року підготовче засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні суду, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу технічного засобу не здійснювалося.

20.02.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Чайківської М.Я. (вх. № ЕП/4860/23) від 16.02.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 21 лютого 2023 року об 11 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 21.02.2023 року о 11:00 год. в режимі відеоконференції.

Підготовче засідання призначене на 21 лютого 2023 року відкладено у зв`язку з технічними причинами, а саме перебоями напруги електропостачання на 02 березня 2023 року 11:00 годин.

27.02.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Чайківської М.Я. (вх. № ЕП/6047/23) від 24.02.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 02 березня 2023 року об 11 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 02.03.2023 року о 11:00 год. в режимі відеоконференції.

Підготовче засідання призначене на 02 березня 2023 року за клопотанням учасника справи відкладене на 13 березня 2023 року 14:00 годин.

09.03.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Чайківської М.Я. (вх. № ЕП/7409/23) від 07.03.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 13 березня 2023 року об 14 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 13.03.2023 року о 14:00 год. в режимі відеоконференції.

13.03.2023 суд ухвалив витребувати у Бюро економічної безпеки України копії видаткових накладних щодо реалізації тютюнових виробів товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» фізичним особам під час роздрібної торгівлі, що містяться у архівних матеріалах кримінального провадження №0000119 від 22.12.2015. Оголошено перерву до 29.03.2023.

Підготовче засідання призначене на 29 березня 2023 року відкладено на 06 квітня 2023 року 11:00 годин.

03.04.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Чайківської М.Я. (вх. № ЕП/10908/23) від 31.03.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 06 квітня 2023 року об 11 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 06.04.2023 року о 11:00 год. в режимі відеоконференції.

06.04.2023 суд ухвалив у задоволенні заяви представника відповідача Олексюка Р.З., від 20.03.2023 (вх.№ЕС/2296/23) про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу відмовити.

06.04.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу №815/7067/16 до судового розгляду по суті на 20 квітня 2023 року об 10 год 00 хв.

18.04.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Чайківської М.Я. (вх. № ЕП/12721/23) від 13.04.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 20 квітня 2023 року об 10 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 20.04.2023 року о 10:00 год. в режимі відеоконференції.

10.04.2023 судове засідання відкладене на 09.05.2023.

08.05.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Чайківської М.Я. (вх. № ЕП/16033/23) від 05.05.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 09 травня 2023 року об 10 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 09.05.2023 року о 10:00 год. в режимі відеоконференції.

09 травня 2023 року судове засідання відкладено у зв`язку з викликом свідка в судове засідання на 16 травня 2023 року.

16 травня 2023 року судове засідання відкладено на 24 травня 2023 року.

16.05.2023 суд ухвалив клопотання представника відповідача Чайківської М.Я. (вх. № ЕП/17704/23) від 16.05.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Провести судове засідання по справі №815/7067/16, призначене на 24 травня 2023 року об 10 год. 00 хв., в режимі відеоконференції. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 24.05.2023 року о 10:00 год. в режимі відеоконференції.

18.05.2023 суд ухвалив заяву представника позивача адвоката Крутенка Дениса Михайловича (вх.№ЕС/4783/23) від 16.05.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Допустити представника товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС УКРАЇНА» - адвоката Крутенка Дениса Михайловича, до участі у наступних судових засіданнях з розгляду справи № 815/7067/16 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

22.05.2023 суд ухвалив клопотання Головного державного ревізора-інспектора відділу планових перевірок Управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Тернопільській області Торкіша Ігоря Степановича (вх.№ЕП/18400/23) від 19.05.2023, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задовольнити. Доручити Тернопільському окружному адміністративному суді (46021, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6) забезпечення проведення судового засідання, призначеного на 24.05.2023 року о 10:00 год. в режимі відеоконференції.

24.05.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 31.05.2023.

31.05.2023 у судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав, представник відповідача проти їх задоволення заперечував.

Так, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заяв по суті справи та наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено таке.

На підставі направлень від 05 листопада 2015 року та від 27 травня 2016 року, відповідно до вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (по тексту у редакції на момент спірних правовідносин) (далі - ПК України), на підставі наказів від 04 листопада 2015 року № 1954, від 12 листопада 2015 року № 2000, від 24 грудня 2015 року № 2193, від 29 грудня 2015 року № 2232, від 27 травня 2016 року № 702, від 06 червня 2016 року № 752, у відповідності до ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г. від 06 жовтня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000024 від 06 травня 2015 року, співробітниками Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕДІС Україна»), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року.

За наслідком проведеної перевірки 30 червня 2016 року Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області складено акт № 2641/14-04/30622532 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна») (), з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за період 01 січня 2015 року по 30 вересня 2015 року» (далі Акт перевірки).

У Акті перевірки встановлено порушення товариством норм податкового законодавства, а саме:

- п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, на суму 200 207 664,00 грн.

- пп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України, що призвело до заниження податкового зобов`язання по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на суму 59 819 081,10 грн.

Не погоджуючись зі вказаним актом перевірки товариством подано до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області заперечення до нього від 06 липня 2016 року.

Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області листом № 23464/7/14-04 від 11 липня 2016 року надано відповідь Товариству з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» на заперечення до акту перевірки, відповідно до якої висновки акту відповідають вимогам закону.

В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «Тедіс-Україна» в перевіряємому періоді відображало в бухгалтерському обліку операції з поставки тютюнових виробів окремим суб`єктам господарювання без їх фактичного проведення на загальну суму грн, а саме: ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «АКСЕНТ ПРОМ», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», ТОВ «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія», ТОВ «AЛEKC ГРУП», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Конфорт».

На підставі виявлених порушень Тернопільською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 12 липня 2016 року № , яким товариству, за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198 ПК України, згідно пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, у розмірі 300311496,00 грн (за основним платежем, на суму 200 207 664,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 100 103 832,00 грн);

- від 13 липня 2016 року № , яким товариству, за порушення пп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України, згідно пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, абз.4 п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання по акцизному податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, у розмірі 74 773 851,37 грн. (за основним платежем, на суму 59 819 081,10 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 14 954 770,27 грн).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ПП «Торгівля та Дистрибьюція», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському обліку позивача відображено взаєморозрахунки з ПП «Торгівля та Дистрибьюція» за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 на загальну суму 921291493,99 грн (в т.ч. ПДВ 153548582,33 грн).

Перевіркою встановлено, що ПП «Торгівля та Дистрибьюція» за перевіряємий період перераховано кошти на рахунки позивача в загальній сумі 926869094,78 грн. Взаєморозрахунки з ПП «Торгівля та Дистрибьюція» позивачем оформлено видатковими та податковими накладними.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Відповідач у Акті перевірки зазначає, що згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №28/19-00-07-0510 від 14.12.2015, встановлено, що директор та бухгалтер ПП «Торгівля та Дистрибьюція» в одній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 06.11.2015. Попереднім директором була ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка від дачі показів та спілкування відмовляється.

Працівниками ОУ ДФС у Тернопільській області допитано комірника ПП «Торгівля та Дистрибьюція» ОСОБА_3 (особа, яка отримувала по документах тютюнові вироби), який повідомив, що за адресою: АДРЕСА_1 , магазин №9 ПП «Торгівля та Дистрибьюція» займалось торгівлею б/у холодильників, шин та стелажів, а тютюнових виробів він не отримував.

Також, допитано землевпорядника Гостомельської селищної ради ОСОБА_4 , яка повідомила, що за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться автобусна зупинка з вбудованим магазином « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який належить ФОП ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), а за вказаною адресою складських приміщень ніколи не було.

За податковою адресою підприємства: АДРЕСА_3 знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ПП «Нікотіана» (), власники приміщень відмовились від дачі показів.

Також, у Акті перевірки зазначено, що згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016, встановлено, що в ході проведення огляду адреси АДРЕСА_3 , виявлено 16-ти поверховий житловий (квартирний) будинок, на 1-му поверсі будинку розміщено торгові об`єкти та установи, проте ПП «Торгівля та Дистрибьюція» не встановлено. Даний будинок обслуговує ТОВ «Новобудова», під час усної розмови з директором якого встановлено, що дане товариство йому не відоме.

Відповідач у Акті перевірки зазначає, що з метою проведення документальної перевірки податковим органом було здійснено виїзд за податковою адресою ПП «Торгівля та Дистрибьюція» та встановлено факт відсутності посадових осіб підприємства, про що складено відповідний акт від 22.02.2016 та вказує, що згідно податкової інформації, що надійшла від ГУ ДФС у м.Києві від 22.02.2016 №211/26-15-14-04-03, встановлені нереальні господарські операції з придбання/продажу товарів/послуг ПП «Торгівля та Дистрибьюція».

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №37/19-00-07-0510 від 16.02.2016, встановлено, що по ПП «Торгівля та Дистрибьюція» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстровано за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Виходячи з вищенаведеного, перевіркою встановлено відсутність поставок позивачем тютюнових виробів для ПП «Торгівля та Дистрибьюція».

Матеріали справи містять договір поставки № 55-КЕ/14/КК від 01 серпня 2014 року між позивачем (в особі продавця) та ПП «Торгівля та Дистрибьюція» (в особі покупця), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця. (т.1 а.с.29-30).

Вказаний договір зі сторони ПП «Торгівля та Дистрибьюція» підписаний директором Шкільовою Наталією Миколаївною, повноваження якої підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.31), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: м.Київ, вулиця Княжий затон, будинок 2/30.

ПП «Торгівля та Дистрибьюція» під час проведення спірних господарських операцій мало ліцензії на здійснення оптової та роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.39-40).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, ПП «Торгівля та Дистрибьюція» було платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.37).

В свою чергу, на підтвердження факту постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі ПП «Торгівля та Дистрибьюція», позивачем до суду надані видаткові та товарно-транспортні накладні, а також довіреності на отримання відповідного товару (т.1 а.с.150-154; т.2 а.с.55-59; т.2 а.с.90-272; т.3 а.с.2-277; т.4 а.с.2-397; т.5 а.с.2-275; т.6 а.с.2-246; т.8 а.с.2-346; т.9 а.с.2-210; т.11 а.с.2-10; т.16 а.с.2-317).

На підтвердження факту здійснення оплати отриманого товару позивачем надано банківські документи (т.7 а.с.45-148).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Аксент Пром», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Аксент Пром» за перевіряємий період на загальну суму 18524449,89 грн (в т.ч. ПДВ 3087408,32 грн).

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015, встановлено, що засновник, директор та бухгалтер ТОВ «Аксент Пром» в одній особі ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), зареєстрований у Донецькій області. За податковою адресою: м.Київ, пров.Червоноармійський, буд.14, корп.1, оф.3Б підприємство не знаходиться та не знаходилось, діяльності не здійснювало, що підтверджується листом ТОВ «БЦ Квартал М» (орендодавець приміщень за вказаною адресою). Основні фонди, наймані працівники та касові апарати (РРО) у підприємства відсутні.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016 встановлено, що в ході проведення огляду адреси м.Дніпропетровськ, вул.Робоча, 172, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «Аксент Пром», виявлено 4-ох поверхову будівлю, в якій розміщений магазин «Автозапчастини», під час усної розмови із власником та працівниками магазину встановлено, що ТОВ «Аксент Пром» їм не відоме, за вказаною адресою не знаходиться.

На адресу Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від ГУ ДФС у м.Києві надійшли результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Аксент Пром» () за звітні періоди декларування ПДВ березень червень 2015 року за №223/26-15-14-04-03 від 29.02.2016.

Згідно даної податкової інформації встановлено, що по операціях з постачання товарів (тютюнових виробів) лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій по правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання від контрагента-постачальника ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» до ТОВ «Аксент Пром» та подальшому до контрагентів покупців необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з ПДВ.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016 встановлено, що по ТОВ «Аксент Пром» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Матеріали справи містять договір поставки №8155-ДП/15, укладений між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «Аксент Пром» (в особі покупця) 19 березня 2015 року, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця (т.1 а.с.143-144).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Мордуєвим Владиславом Леонідовичем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.146), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: м.Київ, провулок Червоноармійський, будинок 14, корпус 1, офіс 3-Б.

ТОВ «Аксент Пром» під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.147).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.148).

В свою чергу, на підтвердження факту постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом до суду надано складені видаткові накладні, а також довіреності на отримання відповідного товару (т.14 а.с.127-234).

На підтвердження факту здійснення оплати отриманого товару до суду надано банківські документи (т.7 а.с.48-62).

Також, на підтвердження фактичного виконання умов вказаних договорів товариством надано до суду подорожні листи, що виписувались останнім під час здійснення постачання товарів (т.10 а.с.2-478).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Буд-Інсайт», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському обліку позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Буд-Інсайт» за період з 01.01.2015 по 30.09.2015 на загальну суму 31911205,94 грн (в т.ч. ПДВ 5318534,32 грн). Перевіркою встановлено, що ТОВ «Буд-Інсайт» за перевіряємий період перераховано кошти на рахунки позивача в загальній сумі 31911228,74 грн. Взаєморозрахунки з ТОВ «Буд-Інсайт» позивачем оформлено видатковими та податковими накладними.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015, встановлено, що засновник, директор та бухгалтер ТОВ «Буд-Інсайт» в одній особі ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), громадянин Молдови, який за наявною оперативною інформацією знаходиться за межами України з 2012 року. За податковою адресою: Полтавська область, Полтавський район, с.Копили, вул.Пушкіна, 1Б товариство не знаходиться та не знаходилось, діяльності не здійснювало, що підтверджується протоколом свідків.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016 встановлено, що в ході проведення огляду адреси м.Дніпропетроськ, вул.Шмідта, 4А, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «Буд-Інсайт», виявлено 2-ох поверхову будівлю, в якій розміщене кафе «Дружба», під час усної розмови із власником та працівниками кафе встановлено, що ТОВ «Буд-Інсайт» їм не відоме, за вказаною адресою не знаходиться. Також, згідно відповіді СУ ФР ГУ ДФС у Полтавській області встановлено, що з адресою Полтавський район, с.Копили, вул.Пушкіна, 1Б згідно усних показів місцевих мешканців ТОВ «Буд-Інсайт» їм не відоме та за даною адресою не знаходиться.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016, встановлено, що по ТОВ «Буд-Інсайт» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за №0000119 за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Матеріали справи містять договір поставки № 4751-ДП/15, укладений між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «Буд-Інсайт» (в особі покупця) 13 лютого 2015 року, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця (т.1 а.с.136-137).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Крайняком Олександром Олексійовичем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.139), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 7.

Контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.140).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.141).

На підтвердження факту постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом позивачем до суду надано складені видаткові накладні, а також довіреності на отримання відповідного товару (т.14 а.с.127-234).

На підтвердження факту здійснення оплати отриманого товару до суду надані банківські документи (т.7 а.с.48-62).

В свою чергу, ОСОБА_7 не зазначається у первинних документах, зібраних у матеріалах справи, як керівник відповідного контрагента.

При цьому, податковим органом не надано до суду відповідної оперативної інформації, а також доказів участі вказаної особи у діяльності контрагента.

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» за перевіряємий період на загальну суму 62535668,92 грн (в т.ч. ПДВ 10422611,49 грн).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» за перевіряємий період перерахувало кошти на рахунок позивача у сумі 62535723,36 грн.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015, встановлено, що директор та бухгалтер ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» одній особі ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ), на якого перереєстроване ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» 27.11.2015. попереднім засновником, директором та бухгалтером підприємства був ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_7 ), який повідомив, що за грошову винагороду в розмірі 200 грн зареєстрував на своє ім`я товариство, надав невідомому чоловіку копію паспорта та підписав близько 30 чистих аркушів. Довіреностей на представлення власних та ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» інтересів в органах державної влади не оформляв, податкової звітності не підписував, договорів не укладав, ТМЦ від ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» не отримував та відповідно не реалізовував. За податковою адресою: АДРЕСА_4 підприємство не знаходилось та не знаходиться, діяльності не здійснювало, що підтверджується протоколом допиту власника приміщення ОСОБА_10 .

Згідно листа ОУ ДС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016 встановлено, що в ході проведення огляду адреси АДРЕСА_5 , за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», виявлено 2-ох поверхову будівлю у якій розміщений магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », під час усної розмови із власником та працівниками магазину встановлено, що ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» їм не відоме, за вказаною адресою не знаходиться. Також, згідно відповіді СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» за попередньою адресою: м.Харків, вул.Плеханівська, 126/1 не знаходилось та згідно відповіді СУ ФР ГУ ДФС у Херсонській області теперішній директор ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» Сухобрус А.В. за адресою: Херсонська область, с.Первомаївка, вул.Леніна, 87 не проживає, а можливо мешкає у Дніпропетровській області.

На адресу Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від Східної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області надійшли результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» за звітний період декларування ПДВ травень 2015 року по вересень 2015 року за №81/20-38-22-03-04 від 12.02.2016.

Згідно даної податкової інформації виявлені нереальні господарські операції з придбання/продажу товарів/послуг за звітні періоди декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою інформацією. Аналізуючи ланцюг постачання ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» встановлено, що придбаний товар не відповідає реалізованому.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016 встановлено, що по ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Матеріали справи містять договір поставки № 11910-3П/15, укладений між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс» (в особі покупця) 21 квітня 2015 року, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця. (т.1 а.с.66-67).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Тимощенком Василем Олексійовичем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.69), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: місто Запоріжжя, вулиця Південне шосе, будинок 32.

Контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.71). Запоріжжя, Південне шосе, 32

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.72).

На підтвердження факту постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом позивачем надано до суду складені видаткові накладні (липень-вересень 2015), а також довіреності на отримання відповідного товару (т.17 а.с.156-227).

На підтвердження факту здійснення оплати отриманого товару до суду надано банківські документи (т.7 а.с.3-9).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Марлайн Трейд», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Марлайн Трейд» за перевіряємий період на загальну суму 9098583,11 грн (в т.ч. ПДВ 1516430,52 грн).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Марлайн Трейд» за перевіряємий період перераховано грошові кошти на рахунки позивача у сумі 9093841,75 грн.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на те, що згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні. Отже, невідповідність та різноплановість між придбаними та реалізованими товарно-матеріальними цінностями/послугами, тобто фактично з придбанням одних товарів (робіт, послуг) відбувається реалізація товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) невідомого походження , що свідчить про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Матеріали справи містять договір поставки № 31496-МА/14 від 22 грудня 2014 року, укладений між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «Марлайн Трейд» (в особі покупця), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця (т.1 а.с.82-83).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Шабровим Сергієм олександровчем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.85), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: Донецька область, місто Маріуполь, вул.Покришкіна, будинок 13, гуртожиток 8.

Відповідний контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.86).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.87).

На підтвердження факту постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом до суду надано складені видаткові накладні, а також довіреності на отримання відповідного товару (т.11 а.с.113-232).

На підтвердження факту здійснення оплати отриманого товару до суду надано банківські документи (т.7 а.с.13-14), а також прибуткові касові ордери (т.7 а.с.154-257).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «МВК Трейд», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «МВК Трейд» за перевіряємий період на загальну суму 49350608,98 грн (в т.ч. ПДВ 8225101,49 грн).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «МВК Трейд» за перевіряємий період перераховано кошти на рахунки позивача в загальній сумі 49350675,94 грн.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015 встановлено, що засновник, директор та бухгалтер ТОВ «МВК Трейд» в одній особі ОСОБА_11 (ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) відмовився від спілкування та дачі показів. Встановлено та допитано попереднього засновника та директора товариства, який повідомив, що 11.03.2015 «продав» зазначене підприємство ОСОБА_11 , протягом 2014-2015 років ТОВ «МВК Трейд» займалось придбанням та реалізацією (через Інтернет-магазин) побутової техніки, з ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» операцій не проводили, з моменту продажу підприємства про його діяльність нічого не відомо. За податковою адресою: м.Київ, вул.Предславинська, 12/194 (м.Київ, Залізничне шосе, буд.21, оф.213, м.Київ, вул.Дружби Народів, 10) товариство не знаходиться та не знаходилося, діяльності не здійснювало, що підтверджується протоколами допитів свідків. Основні фонди, наймані працівники та касові апарати (РРО) у підприємства відсутні.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016, встановлено, що в ході проведення огляду адреси м.Дніпропетровськ, вул.Мічуріна, 4, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «МВК Трейд» встановлено 12-ти поверховий житловий (квартирний) будинок, ознак діяльності товариства не встановлено. Згідно усних показів мешканців будинку за адресою: АДРЕСА_6 , товариство за даною адресою не знаходиться, торгові точки відсутні. Також в ході огляду адреси м.Дніпропетровськ, вул.Робоча, 172, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «МВК Трейд» встановлено 4-ох поверхову будівлю, в якій розміщений магазин «Автозапчастини», під час усної розмови із власником та працівниками магазину встановлено, що дане товариство їм не відоме, за вказаною адресою не знаходиться.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016, встановлено, що по ТОВ «МВК Трейд» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Матеріали справи містять укладений між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «МВК Трейд» (в особі покупця) 23 квітня 2015 року договір поставки № 12110-ДП/15, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця (т.1 а.с.127-128).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Свистак Дмитром Миколайовичем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.131), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: м.Київ, вулиця Залізничне шосе, будинок 21, офіс 213.

Контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.132, 135).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.133).

На підтвердження факту постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом позивачем до суду надано складені видаткові накладні, а також довіреності на отримання відповідного товару (т.8 а.с.2-334).

Факт здійснення оплати отриманого товару позивач підтверджує наданими банківськими документами (т.7 а.с.29-47).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «СТДК Компані», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «СТДК Компані» за перевіряємий період на загальну суму 7577636,74 грн (в т.ч. ПДВ 1262939,46 грн).

Перевіркою встановлено, що ТОВ ТОВ «СТДК Компані» за перевіряємий період перераховано кошти на рахунки позивача в загальній сумі 7577636,74 грн.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

На адресу Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від ГУ ДФС у м.Києві надійшли результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «СТДК Компані» за звітний період декларування ПДВ червень-вересень 2015 року за №226/26-15-14-04-03 від 29.02.2016.

Згідно даної податкової інформації виявлено, що по операціях з постачання товарів (тютюнових виробів) лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання від контрагента-постачальника ТОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» до ТОВ «СТДК Компані» та подальшому до контрагентів-покупців необґрунтованої податкової вигоди у вигляді податкового кредиту з ПДВ.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Матеріали справи містять договір поставки № 15938-МА/15 укладений 08 червня 2015 року між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «СТДК Компані» (в особі покупця), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця. (т.1 а.с.75-76).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Семівол Ярославом Володимировичем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.78), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Ландшафтна, будинок 48.

Контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.79).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.80).

На підтвердження факту постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом позивачем надано до суду складені видаткові накладні, а також довіреності на отримання відповідного товару (т.15 а.с.2-56).

На підтвердження факту здійснення оплати отриманого товару надано до суду банківські документи (т.7 а.с.36-38), а також прибуткові касові ордери (т.7 а.с.149-153).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» за перевіряємий період на загальну суму 59150770,02 грн (в т.ч. ПДВ 9858461,67 грн).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» за перевіряємий період перераховано кошти на рахунки позивача в загальній сумі 59211568,04 грн.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Від оперативного відділу ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя отримано інформацію та протоколи допиту керівника та головного бухгалтера ТОВ «БТТК», де вказано, що на даний час ТОВ «БТТК» за адресою м.Запоріжжя, вул.Новобудов, 3, офіс 402 (магазин-склад) діяльність не здійснює, тютюнові вироби перевезені до складу у м.Харків.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016 встановлено, що по ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Матеріали справи містять договір поставки № 21686-ЗП/15, укладений 05 серпня 2015 року між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» (в особі покупця), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця. (т.1 а.с.90-91).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Кришталь Сергієм Вікторовичем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (т.1 а.с.93), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: місто Запоріжжя, вулиця новобудов, будинок 3, офіс 402.

Контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.94).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.95).

Факт постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом позивач підтверджує наданими до суду складеними видатковими накладними, а також довіреностями на отримання відповідного товару (т.12 а.с.42-245).

Факт здійснення оплати отриманого товару позивач підтверджує наданими банківськими документами (т.7 а.с.10-12).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Алекс Груп», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Алекс Груп» за перевіряємий період на загальну суму 10692015,07 грн (в т.ч. ПДВ 1782002,51 грн).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Алекс Груп» за перевіряємий період перераховано кошти на рахунки позивача в загальній сумі 10693079,99 грн.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015 встановлено, що директор та бухгалтер ТОВ «Алекс Груп» в одній особі ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ). За податковою адресою: м.Миколаїв, Заводський район, вул.Лазурна, 18, оф.23 товариство не знаходиться та не знаходилось, діяльності не здійснювало, що підтверджується протоколами допитів свідків. Основні фонди та наймані працівники у підприємства відсутні. Касові апарати (РРО) відсутні. Суб`єкт господарювання платник ПДВ (10.06.2015 анульовано свідоцтво платника ПДВ). Основний вид діяльності інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016 встановлено, що в ході проведення огляду адреси м.Дніпропетровськ, вул.Боброва, 3, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «Алекс Груп», виявлено 5-ти поверхове торгове приміщення, що належить ТОВ «Авко», допитано керівника ТОВ «Авко» ОСОБА_13 , яка повідомила, що ТОВ «Алекс Груп» за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Боброва, 3 діяльності не здійснювало, договорів оренди не укладало. Також в ході огляду адреси м.Дніпропетровськ, вул.Берегова, 149, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами вказане товариство, виявлено будівлю з складськими приміщеннями ТОВ «Славутич», службові особи якого усно пояснили, що товариство «Алекс груп» їм не відоме, за адресою не знаходилось, договорів оренди не укладало.

На адресу Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області надійшли результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Алекс Груп» за звітні періоди декларування ПДВ грудень 2014 року березень 2015 року за №1141/7/14-04-22-05-12 від 09.04.2016. Згідно даної податкової інформації неможливо провести зустрічну звірку, у зв`язку із відсутністю за місцезнаходженням платника « 7» - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016, встановлено, що по ТОВ «Алекс Груп» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Матеріали справи містять договір поставки № 3182-ДП/15 від 30 січня 2015 року, який укладено між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «Алекс Груп» (в особі покупця), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця. (т.1 а.с.120-121).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Бернгардт Катериною Леонідівною, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.123), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: АДРЕСА_7 .

Контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.124).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.125).

Факт постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом позивач підтверджує наданими до суду складеними видатковими накладними, а також довіреностями на отримання відповідного товару (т.11 а.с.12-111).

Факт здійснення оплати отриманого товару позивач підтверджує наданими до суду наданими банківськими документами (т.7 а.с.29-35).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Арес-Термінал», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Арес-Термінал» за перевіряємий період на загальну суму 2824603,10 грн (в т.ч. ПДВ 470767,18 грн).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Арес-Термінал» за перевіряємий період перераховано кошти на рахунки позивача в загальній сумі 2824628,04 грн.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015 встановлено, що засновник, директор та бухгалтер ТОВ «Арес-Термінал» в одній особі ОСОБА_14 (ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ), який повідомив, що з дати придбання (жовтня 2015 року) підприємство діяльності не здійснює, на балансі товариства основні засоби та товарно-матеріальні цінності відсутні, а попередній засновник, директор та бухгалтер Байка раб Сергій Іванович перебуває в зоні АТО. За податковою адресою: Київська область, м.Обухів, вул.Київська, 113а підприємство відсутнє, господарської діяльності не здійснювало, що підтверджується протоколом допиту власника приміщення. Основний вид діяльності оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Основні фонди та наймані працівники, а також касові апарати (РРО) на підприємстві відсутні. Суб`єкт господарювання платник ПДВ. Платником сформовано схемний податковий кредит ТОВ «КОУП» (, м.Київ) на суму 422344,63 грн.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016 встановлено, що в ході проведення огляду адреси м.Дніпропетровськ, вул.Берегова, 149, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «Арес-Термінал», виявлено будівлю з складськими приміщеннями ТОВ «Славутич», службові особи якого усно пояснили, що ТОВ «Арес-Термінал» їм не відоме, за адресою не знаходилось, договорів оренди не укладало.

На адресу Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області надійшли результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Арес-Термінал» за звітний період декларування ПДВ квітень 2015 року по лютий 2016 року за №9/10/10-16/22-02/39659327 від 22.02.2016. Згідно даної податкової інформації виявлені нереальні господарські операції з придбання/продажу товарів/послуг за звітні періоди декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою інформацією.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016, встановлено, що по ТОВ «Арес-Термінал» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Матеріали справи містять договір поставки № 9995-ДП/15 від 02 квітня 2015 року, який укладено між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «Арес-Термінал» (в особі покупця), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця. (т.1 а.с.113-114).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Бакараб Сергієм Івановичем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.116), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: Київська область, місто Обухів, вулиця Киїаська, будинок 113-А.

Контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.117).

Також, згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.118).

Факт постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом позивач підтверджує складеними видатковими накладними, а також довіреностями на отримання відповідного товару (т.18 а.с.2-54).

Факт здійснення оплати отриманого товару позивач підтверджує наданими банківськими документами (т.7 а.с.27-28).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Контакт МКС», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Контакт МКС» за перевіряємий період на загальну суму 13363190,19 грн (в т.ч. ПДВ 2227198,37 грн).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Контакт МКС» за перевіряємий період перераховано кошти на рахунки позивача в загальній сумі 13364521,25 грн.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015 встановлено, що засновник, директор та бухгалтер ТОВ «Контакт МКС» в одній особі ОСОБА_15 (ідентифікаційний номер НОМЕР_11 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 (під час виїзду на адресу реєстрації встановлено, що такого будинку у с.Пірнове Вишгородського району Київської області не має, такого громадянина у сільській раді не знають, представники сільської ради відмовились надавати письмові покази, проте, повідомили, що нададуть відповідь на письмове звернення слідчого). За податковою адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Шпитьки, підприємство не знаходиться (представники сільської ради відмовились надавати письмові покази, проте, повідомили, що нададуть відповідь на письмове звернення слідчого). Основні фонди та наймані працівники у підприємства, а також касові апарати (РРО) відсутні. Основний вид діяльності: неспеціалізована оптова торгівля. У платника відсутні податкові зобов`язання за 2015 рік. Податковий кредит платника сформований лише за рахунок придбання тютюнових виробів ТОВ «ТК «Мегаполіс Україна».

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016, встановлено, що в ході проведення огляду адреси м.Дніпропетровськ, вул.Батумська, 26, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «Контакт МКС», виявлено 5-ти поверховий житловий (квартирний) будинок, ознак діяльності товариства не встановлено, згідно усних показів мешканців будинку за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Батумська, 26, ТОВ «Контакт МКС» за даною адресою не знаходиться, торгові об`єкти відсутні. Також в ході огляду адреси м.Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 56, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «Контакт МКС», виявлено 5-ти поверховий житловий (квартирний) будинок, згідно усних показів мешканців будинку встановлено, що ТОВ «Контакт МКС» за даною адресою не знаходиться, торгові об`єкти відсутні.

На адресу Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області від Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області надійшли результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «Контакт МКС» за звітний період декларування ПДВ за період з 01.02.2015 по 29.02.2016 за №56/22-4/39237335 від 28.03.2016.

Згідно даної податкової інформації виявлені нереальні господарські операції з придбання/продажу товарів/послуг за звітні періоди декларування ПДВ, охоплений узагальненою податковою інформацією. Не є можливим фактичне здійснення придбання ТОВ «Контакт МКС» за період з 01.02.2015 по 29.02.2016 у контрагентів-постачальників сигарет та відповідно їх подальшу реалізацію контрагентам-покупцям. Виходячи з наведеного, ТОВ «Контакт МКС» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016 встановлено, що по ТОВ «Контакт МКС» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Матеріали справи містять договір поставки № 5981-ДП/15, який 26 лютого 2015 року укладено між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «Контакт МКС» (в особі покупця), відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця (т.1 а.с.105-106).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Писарьковим Дмитром Сергійовичем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.108), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: Київська область, Києво-Святошинський район, село Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, будинок 1, офіс 2.

Контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.109-110).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.111).

Факт постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом позивач підтверджує складеними видатковими накладними, а також довіреностями на отримання відповідного товару (т.14 а.с.2-125).

Факт здійснення оплати отриманого товару позивач підтверджує наданими банківськими документами (т.7 а.с.20-26).

Відповідно до Акту перевірки щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Конфорт», податковим органом зазначено, що в бухгалтерському облік позивача відображено взаєморозрахунки з ТОВ «Конфорт» за перевіряємий період на загальну суму 10061395,68 грн (в т.ч. ПДВ 1676899,28 грн).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Конфорт» за перевіряємий період перераховано кошти на рахунки позивача в загальній сумі 10061403,55 грн.

Податковий орган у Акті перевірки зазначив, що надані первинні документи відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте, не відображають реального руху ТМЦ, тобто є недостовірними з огляду на таке.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015 встановлено, що директор та бухгалтер ТОВ «Конфорт» в одній особі ОСОБА_16 (ідентифікаційний номер НОМЕР_12 ), громадянин Молдови, на якого перереєстровано товариство 09.12.2015. Попереднім засновником, директором та бухгалтером товариства був ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_13 ). За податковою адресою: м.Запоріжжя, вул.Діагональна, 8 підприємство не знаходилось та не знаходиться, діяльності не здійснювало, що підтверджується протоколом допиту власника приміщення. Основний вид діяльності оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Основні фонди у підприємства відсутні. За адресою пункту реалізації: м.Дніпропетровськ, вул.Савченко, 17 товариство орендувало нежитлове приміщення площею 40 кв.м (квітень-травень 2015 року). Платником подано з нульовими показниками декларації з акцизного податку за квітень, травень та червень 2015 року.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016 встановлено, що в ході проведення огляду адреси м.Дніпропетровськ, вул.Савченко, 17, за якою отримувало ліцензію на торгівлю тютюновими виробами ТОВ «Конфорт», виявлено 2-ох поверхову будівлю, в якій розміщений магазин «Саморез», під час усної розмови із власником та працівниками магазину встановлено, що ТОВ «Конфорт» їм не відоме, за вказаною адресою не знаходиться.

Згідно листа ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016, встановлено, що по ТОВ «Конфорт» 22.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, яке зареєстроване за №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України.

Згідно даних інформаційної системи «Єдиний реєстр податкових накладних» у перевіряємому періоді товариство здійснювало придбання у ТзОВ «ТК «Мегаполіс-Україна» тютюнових виробів, проте накладні на подальшу реалізацію тютюнових виробів відсутні.

Факт постачання товару, відповідно до умов укладеного договору зі вказаним контрагентом позивач підтверджує складеними видатковими накладними, а також довіреностями на отримання відповідного товару (т.9 а.с.212-276).

Матеріали справи містять договір поставки, укладений між позивачем (в особі продавця) та ТОВ «Конфорт» (в особі покупця) 12 травня 2015 року № 13540-ДП/15, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передавати тютюнові або інші вироби (товар) у власність покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар. Придбаний покупцем за договором товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі покупця. (т.1 а.с.98-99).

Вказаний договір зі сторони контрагента підписаний директором Красильніковим Олегом Володимировичем, повноваження якого підтверджено наданою випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.101), відповідно до якої місцезнаходженням юридичної особи є: місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок 8.

Контрагент під час проведення спірних господарських операцій мав ліцензію на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (т.1 а.с.102).

Згідно витягу з реєстру платників податку на додану вартість, вказаний контрагент був платником відповідного податку під час проведення спірних господарських операцій (т.1 а.с.103).

Факт здійснення оплати отриманого товару позивач підтверджує наданими банківськими документами (т.7 а.с.15-19).

Також, матеріали справи містять лист Богунського районного суду міста Житомира від 28.10.2022 №295/818/18, відповідно до якого повідомлено, що кримінальне провадження №0000024 від 06.02.2015 за ст..212 ч.2, 358 ч.4 КК України, про обвинувачення ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на 28.10.2022 не розглянуто.

Також, до суду надійшов лист Бюро економічної безпеки від 16.03.2023 №11/4.1.2/5865-23, відповідно до якого повідомлено, що кримінальне провадження №0000119 від 22.12.2015 за підслідністю до Бюро економічної безпеки не надходило, досудове розслідування даного кримінального провадження детективами не здійснювалося та не здійснюється.

При цьому, суд підкреслює, що матеріали справи не містять ухвалення вироків за наслідками розгляду кримінального провадження №0000119 від 22.12.2015 як на момент проведення перевірки, так і на момент розгляду справи.

Отже, вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до абзаців першого та другого пункту 44.1 статті 44 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та / або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 75.1. ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно п. 54.5. ст. 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.157. п. 14.1. ст. 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

Згідно п. 56.1. ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності отриманих Товариством з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» податкових повідомлень-рішень, а саме: № від 12 липня 2016 року, яким товариству за порушення п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198 ПК України, згідно пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, у розмірі 300 311 496,00 грн (за основним платежем, на суму 200 207 664,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 100 103 832,00 грн); № від 13 липня 2016 року, яким товариству за порушення пп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України, згідно пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, абз.4 п. 123.1 ст. 123 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання по акцизному податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, у розмірі 74 773 851,37 грн (за основним платежем, на суму 59 819 081,10 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями, на суму 14 954 770,27 грн), які прийняті на підставі висновків, викладених у акті перевірки.

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; ґ) виключено; д) виключено; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку. У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно з п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХIV (далі Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 996-ХIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підтвердження правомірності зазначених господарських операцій позивач надав до перевірки належним чином оформлені первинні документи (договори поставки, податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні), а також первинні документи про оплату товарів.

При цьому, відповідачем не зазначається про дефекти у заповнених документів та про факт не відображення в регістрах бухгалтерського обліку товариства сум поставки, зазначених у видаткових накладних, що слідує із заяв по суті справи та пояснень, що надані свідком та представником відповідача під час судового розгляду.

Як слідує з Акту перевірки, в бухгалтерському обліку позивача відображено взаєморозрахунки з його контрагентами покупцями.

Також, як слідує з Акту перевірки, не спростовується відповідачем та підтверджено матеріалами справи (договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, довіреності, виписки банку, оборотно-сальдові відомості), порушень ТОВ «Тедіс Україна» податкового законодавства щодо придбання тютюнових виробів, що були реалізовані за перевіряємий період податковим органом не визначено, а судом не встановлено.

Більш того, позивачем надано до суду первинні документи та оборотно-сальдові відомості, що підтверджують придбання товару, який був реалізований у перевіряємому періоді, стан взаєморозрахунків з контрагентами постачальниками тощо.

Також, судом досліджено питання фактичної оплати позивачем податку на додану вартість в ціні отриманих товарно-матеріальних цінностей та послуг, з відповідним документальним підтвердженням.

Також встановлено, що факт здійснення оплати отриманого товару від контрагентів покупців підтверджується банківськими документами.

Більш того, власне у Акті перевірки податковим органом досліджено та з`ясовано в якій сумі, за якими господарськими операціями, та визначено й суму податку на додану вартість за цими операціями.

Судом встановлено, що укладені договори поставки з контрагентами ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «АКСЕНТ ПРОМ», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», ТОВ «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія», ТОВ «AЛEKC ГРУП», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Конфорт» безпосередньо пов`язані з основним видом господарської діяльності позивача.

Заперечуючи щодо можливості постачання ТОВ «Тедіс України» товарів зазначеним контрагентам та стверджуючи про постачання їх невстановленим особам, відповідач виходив з того, що надані первинні документи не підтверджують факт реальності вказаних господарських операцій.

При цьому контролюючий орган керувався інформацією, наведеною в листах листа ОУ ДФС у Тернопільській області №28/19-00-07-0510 від 14.12.2015, ОУ ДФС у Тернопільській області №236/19-00-21-05 від 23.03.2016, ГУ ДФС у м.Києві від 22.02.2016 №211/26-15-14-04-03; ОУ ДФС у Тернопільській області №37/19-00-07-0510 від 16.02.2016; ОУ ДФС у Тернопільській області №15/19-00-07-0510 від 10.12.2015; ГУ ДФС у м.Києві за №223/26-15-14-04-03 від 29.02.2016; ОУ ДФС у Тернопільській області №886/19-00-09-02 від 24.02.2016, матеріалами кримінального провадження №0000119, за попередньою правовою кваліфікацією згідно ч.2 ст.205 КК України; Східної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області за №81/20-38-22-03-04 від 12.02.2016; ГУ ДФС у м.Києві за №226/26-15-14-04-03 від 29.02.2016; ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області за №1141/7/14-04-22-05-12 від 09.04.2016; ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області за №9/10/10-16/22-02/39659327 від 22.02.2016; Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за №56/22-4/39237335 від 28.03.2016, а також копіями протоколів допиту свідків.

З указаних протоколів допитів контролюючий орган з`ясував, що в ході допитів свідки повідомили, що зареєстрували підприємства на прохання невідомої особи за грошову винагороду без мети ведення фінансово-господарської діяльності, а також, серед іншого, розповіли, що їм невідомо, хто складав та підписував податкову й іншу звітність.

Отже, висновок відповідача про порушення ТОВ «Тедіс України» податкового законодавства ґрунтується виключно на отриманій з матеріалів кримінального провадження та листів з інформацією щодо посадових осіб контрагентів позивача.

Натомість ТОВ «Тедіс України» послідовно наполягало на реальності здійснення спірних господарських операцій, надавши до матеріалів перевірки не лише необхідні первинні документи, що підтверджують зміст цих операцій, зв`язок з його господарською діяльністю, а й докази щодо придбання цього товару, наявність ділової мети при здійсненні спірних операцій, добросовісність своїх дій при здійсненні спірних операцій.

Визначаючи ТОВ «Тедіс України» зобов`язання з ПДВ та акцизному податку, податковий орган зазначав, що податкові накладні, що стали підставою для формування податкового зобов`язання, виписані на ім`я осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Контролюючий орган заперечував проти позовних вимог тим, що позивач не довів фактичного здійснення спірних господарських операцій, а рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Крім цього, урахував інформацію, отриману і використану при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000119, у т.ч. інформацію з протоколів допитів, у яких посадові особи контрагентів позивача заперечували свою участь у фінансово-господарській діяльності цих підприємств, підписання податкової та іншої звітності. При цьому також наполягав про безпідставність відображених сум податкового зобов`язання з ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних на ім`я осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд виходить з таких міркувань.

За змістом частини другої статті 9 Закону № 996-ХIV, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Правилу цієї норми Закону № 996-ХIV кореспондує зміст пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення).

Варто зауважити, що якщо на момент укладання договорів між позивачем та ПП «Торгівля та Дистрибьюція», ТОВ «АКСЕНТ ПРОМ», ТОВ «Буд-Інсайт», ТОВ «Інтер-Пром-Сервіс», ТОВ «Марлайн Трейд», ТОВ «МВК Трейд», ТОВ «СТДК Компані», ТОВ «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія», ТОВ «AЛEKC ГРУП», ТОВ «Арес-Термінал», ТОВ «Контакт МКС», ТОВ «Конфорт» Закон № 996-ХIV містив визначення первинного документа як документа, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, то з введенням в дію 03 січня 2017 року Закону України від 03 листопада 2016 року № 1724-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо усунення адміністративних бар`єрів для експорту послуг», первинний документ лише містить відомості про господарську операцію, однак не підтверджує її.

Відтак підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону № 996-ХIV є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції.

При цьому ПК України та Закон № 996-ХIV не розглядають невідповідність цивільно-правових повноважень особи на те, щоб діяти від імені юридичної особи, як самостійну підставу неналежності оформлених первинних документів, а складені нею первинні документи не позбавляють правового значення у випадку фактичного руху активів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що господарські операції, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими відповідно до вимог частини другої статті 9 Закону № 996-ХIV та пункту 2.4 Положення первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону № 996-ХIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.

Відповідач наполягав на тому, що реалізація тютюнових виробів здійснювалась саме фізичним особам під час роздрібної торгівлі, що підтверджується видатковими накладними, які були вилучені під час кримінального провадження.

Водночас, податковим органом не доведено, а судом не встановлено, які саме документи були вилучені слідством, які обставини вони підтверджують та чи можливо їх долучити до матеріалів даної справи.

Більш того, у судовому засіданні допитаний у якості свідка головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_19 зазначив, що у Акті перевірки знайшли відображення усі первинні документи, що були вилучені слідством та надані податковому органу для проведення перевірки на підставі ухвали слідчого судді.

В свою чергу, Акт перевірки не містять посилання на конкретні видаткові накладні (зокрема дата, номер, контрагент, товар, ціна та ін.) щодо реалізації ТОВ «Тедіс Україна» тютюнових виробів фізичним особам під час роздрібної торгівлі.

Суд відхиляє твердження відповідача, викладені в заявах по суті справи та наголошені у судовому засіданні, про те, що засудження посадової особи підприємства за статтею 205 КК України (вироки від 30 вересня 2016 року у справі №337/3539/16-к, від 9 листопада 2016 року у справі №337/3902/16-к та від 2 березня 2020 року у справі №1-кп/337/29/2-2020 відносно посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Торгово-Транспортна Компанія» у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 205 Кримінального кодексу України), що свідчить про фактичну відсутність у такої юридичної особи цивільної дієздатності, тобто одного з обов`язкових критеріїв визнання юридичної особи учасником податкових правовідносин, з огляду на те, що в податкових правовідносинах виникнення прав та обов`язків пов`язане насамперед зі спеціальним статусом платника податків, а не із загальною цивільно-правовою дієздатністю юридичної особи. За наявності статусу платника податків суб`єкт господарювання має підстави для складення первинних та інших документів, які повинні братися до уваги при підтвердженні даних податкового обліку.

Так, суд має надавати правову оцінку встановленим фактичним обставинам справи щодо дефекту податкового повідомлення-рішення та наявності вироку суду в кожній конкретній справі.

Щодо наявних вироків, суд зауважує, що під час вирішення питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, інформація, що міститься в протоколах їх допитів, судом не перевірялась, обставини щодо спірних господарських операцій не досліджувались.

Суд виходить з того, що до постановлення вироку в межах кримінального провадження протокол допиту під час досудового розслідування не може вважатися належним доказом в адміністративному судочинстві.

У справі, що розглядається, суд керується тим, що висновки акта перевірки ґрунтуються виключно на інформації, яка наявна в протоколах допиту громадян, у межах кримінальних проваджень, за якими відсутні вироки суду.

З цієї ж підстави суд критично оцінює висновки податкового органу, що викладені на підставі листів оперативних управлінь з приводу усного опитування громадян та огляду, у т.ч. з приводу твердження щодо відсутності контрагентів позивача за зареєстрованим місцезнаходженням.

Суд вважає, що частиною четвертою статті 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Більш того, навіть вирок щодо посадової особи контрагента за статтею 205 КК України не можуть створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності позивача. Такі вироки за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності.

Формулювання відповідачем - «статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю» - не ґрунтується на чинних нормах матеріального права, оскільки статус у юридичному розумінні - це перелік прав та обов`язків певного суб`єкта. Водночас жоден нормативно-правовий акт в Україні не містив визначення статусу фіктивного підприємства.

Натомість єдина згадка про суб`єктів господарювання з ознаками фіктивності міститься у статті 55-1 «Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання» ГК України, згідно з якою правовим наслідком фіктивної діяльності суб`єкта господарювання є припинення такого суб`єкта.

Ця стаття та інші норми чинного законодавства не містять положень про автоматичну незаконність усіх вчинених таким підприємством господарських операцій.

Водночас стаття 55-1 ГК України передбачає, що однією з ознак фіктивності є провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Отже, суб`єкт господарювання з ознаками фіктивності є правосуб`єктним, незважаючи на дефекти при його створенні чи мету діяльності, а це суперечить висновкам про те, що «господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку».

За практикою ЄСПЛ, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява № 39766/05, пункт 43).

Суд також підкреслює, що існування нечіткого, суперечливого нормативного регулювання на час виникнення спірних правовідносин порушує принцип правової визначеності.

Суд звертає увагу на те, що 25 вересня 2019 року набрав чинності Закон № 101-IX, яким виключено статтю 205 КК України.

З пояснювальної записки до проекту Закону № 101-IX від 29 серпня 2019 року можна встановити, на що була спрямована законодавча ініціатива. На обґрунтування необхідності прийняття вказаного Закону в пояснювальній записці вказувалося, зокрема, на те, що склалася поширена практика використання контролюючими органами матеріалів досудового розслідування та вироку суду у кримінальному провадженні за статтею 205 КК України для обґрунтування донарахування грошових зобов`язань платникам податків. Негативні тенденції у вирішенні податкових спорів були спровоковані поширеним хибним підходом судів до оцінки доказів, наданих контролюючими органами. Зокрема, щодо використання вироку суду у кримінальному провадженні за статтею 205 КК України слід зазначити, що склалася поширена негативна практика хибного використання таких вироків з метою надання твердженням контролюючого органу щодо нереальності операцій платника податку статусу фактів, що мають преюдиціальне значення. Тобто склалася ситуація, за якої судами при вирішенні податкових спорів не досліджувалися конкретні операції платника податку з його контрагентом, якого вироком суду у кримінальному провадженні було визнано винним у здійсненні фіктивного підприємництва. Натомість стверджувалося, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, і як наслідок, вирок суду слугував підставою для висновку про нереальність операцій платника податку з його контрагентом. Водночас вирок може слугувати підтвердженням нереальності операцій між платником податку та його контрагентом, тільки якщо він містить посилання саме на ці операції. Визнання вироком суду у кримінальному провадженні підприємства фіктивним не обов`язково означає, що всі його операції з усіма контрагентами були фіктивними за весь період його діяльності.

Як зазначено в пояснювальній записці, прийняття Закону № 101-IX спрямоване на усунення практики застосування статті 205 КК України як інструменту зловживань та у спосіб, що не відповідає меті кримінальної відповідальності, та на гуманізацію кримінальної відповідальності за ухилення від сплати податків.

Суд дійшов висновків про те, що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Відповідно до частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що відповідальність, зокрема, за недостовірність відображених у первинних документах даних покладена саме на ту особу, яка склала та підписала ці документи. Відтак кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам.

Таким чином, у приписах частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV знайшов відображення принцип індивідуальної відповідальності платника податків.

Водночас немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у статті 16 ПК України обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.

При цьому важливо враховувати фактичну можливість платника податків усвідомлювати той факт, що від імені задекларованого в первинних документах суб`єкта господарювання діють неуповноважені особи. Мають бути наявні докази того, що законними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних первинних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у достовірності складених іншими особами первинних документів. Інакше тлумачення норм податкового законодавства фактично перекладає обов`язок здійснення податкового контролю на самих платників податків.

Принцип індивідуальної відповідальності платника податків також застосував ЄСПЛ у рішеннях у справах «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії», «Булвес АД проти Болгарії», «Інтерсплав проти України», визначивши, що платник податків не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено залученість цього платника до таких зловживань.

Зокрема, у пунктах 70, 71 рішення у справі «Булвес АД проти Болгарії» ЄСПЛ дійшов висновків, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. Ураховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків з декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом з пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

З огляду на викладене суд вважає, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Суд також звертає увагу на те, що 23 травня 2020 року набрали чинності зміни до статті 112 ПК України, внесені Законом України від 16 січня 2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (далі - Закон № 466-IX).

Так, відповідно до пункту 112.2 статті 112 ПК України (у редакції Закону № 466-IX), особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

На думку суду, вказані зміни до статті 112 ПК України фактично закріпили нормативно ті підходи, які й на час виникнення спірних правовідносин активно використовувалися в судовій практиці. Суди застосовували доктрини належної обачності та індивідуальної юридичної відповідальності і до прийняття Закону № 466-ІХ (зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду виклав відповідні висновки в постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі № 809/2918/13-а та від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/18). При цьому Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду посилався також і на рішення ЄСПЛ «Інтерсплав проти України», у якому позиція щодо «залученості» платника податків до протиправних діянь контрагента фактично запроваджувала ту саму належну обачність, яка згодом була відображена в Законі № 466-ІХ. До того ж норма частини восьмої статті 9 Закону № 996-ХIV, у якій відображено принцип індивідуальної відповідальності платника податків за внесення недостовірних відомостей до первинних документів, існувала й на час виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Зазначені вище обставини з огляду на положення статті 90 КАС України підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, причому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

Відповідач також не довів та не надав належні докази, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивача та про обізнаність платника податків щодо протиправної поведінки його контрагентів і злагодженості дій між ними.

У заявах по суті справи відповідач наполягає на доводах щодо нереальності господарських операцій, зважаючи на відсутність у підприємств-контрагентів трудових ресурсів, транспортних засобів, основних економічних фондів.

Суд зазначає, що такі доводи щодо відсутності в зазначених контрагентів позивача трудових та матеріальних ресурсів для здійснення господарської діяльності, не виключають можливість виконання господарської операції, не спростовують обставин поставки товару, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів).

Разом із цим відповідач не обґрунтував, який обсяг трудових та матеріальних ресурсів необхідно мати підприємству для здійснення такої господарської діяльності та чим це підтверджується.

Суд вважає, що у справі, що розглядається, контролюючий орган на порушення вимог статті 77 КАС України не довів та не надав належних, достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що наявні в контрагентів трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення тощо були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару, обумовленого укладеними договорами з позивачем.

Висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер.

Крім того, з акту перевірки податкового органу вбачається, що фактичною підставою для нарахування товариству податкових зобов`язань за результатом проведених спірних господарських операцій став факт виявлення відсутності певних основних засобів та великої кількості трудових ресурсів у контрагентів позивача.

Суд дослідив первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України є підставою для податкового обліку та які містять відомості, що в повній мірі відображають суть спірних господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що податкове повідомлення-рішення від 12.07.2016 № є протиправним та належить до скасування.

Що стосується податкового повідомлення-рішення від 13.07.2016 року , суд зазначає таке.

Так, відповідач за результатами перевірки прийшов до висновку, що оскільки ТОВ «Тедіс Україна» в податковому та бухгалтерському обліках відобразило операції з оптової реалізації тютюнових виробів на загальну суму ,00 грн, у тому числі ПДВ 199396937,00 грн, на адресу окремих суб`єктів господарювання (зазначених вище контрагентів), які фактично не відбулись, будь-яких документів щодо іншого використання тютюнових виробів до перевірки надано не було, зазначені тютюнові вироби на залишках позивача не рахуються, - а тому були реалізовані у роздрібній торгівлі.

Відповідно до пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Згідно з пп.215.1.10 п.215.1 ст.215 ПК України податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

Зазначені обставини і стали підставою для нарахування позивачу податкового зобов`язання по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами на суму 59819081,10 грн.

Разом з цим, оскільки під час розгляду справи суд встановив, що операції ТОВ «Тедіс Україна» з оптової реалізації (поставки) тютюнових виробів на загальну суму ,00 грн, у тому числі ПДВ 199396937,00 грн, на адресу контрагентів мали місце та є реальними, а відтак підстави для нарахування позивачу податкового зобов`язання по акцизному податку з роздрібної торгівлі тютюновими виробами на суму 59819081,10 грн відсутні.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 13.07.2016 року є протиправним та належить до скасування.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Суд вважає, що у даній справі ним було надано вичерпну відповідь на всі питання, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних правовідносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному аспектах.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Разом із цим, обов`язок суду обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення ЄСПЛ від 9 грудня 2009 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Беручи до уваги наведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 5626280 (п`ять мільйонів шістсот двадцять шість тисяч двісті вісімдесят) гривень 21 копійку.

Відтак, керуючись приписами ст.139 КАС України, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» () суму сплаченого судового збору в розмірі 5626280 (п`ять мільйонів шістсот двадцять шість тисяч двісті вісімдесят) гривень 21 копійку.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області від 12.07.2016 № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області від 13.07.2016 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» () суму сплаченого судового збору в розмірі 5626280 (п`ять мільйонів шістсот двадцять шість тисяч двісті вісімдесят) гривень 21 копійку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (65044, м. Одеса, проспект Шевченка 4-А, );

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (46003, м. Тернопіль, вул. Білецька 1, код ЄДРПОУ ВП44143637).

Повний текст рішення суду складений 09 червня 2023 року.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА