Справа № 380/4262/20
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/4262/20 пров. № А/857/6363/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гінди О. М., Ніколіна В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року з питань визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення у справі № 380/4262/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Потабенко В. А.,

час ухвалення рішення - 30.12.2022 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 30.12.2022 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Львівської міської ради, в якому просила визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №953 від 15 вересня 2016 року "Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні земельної ділянки у 6-му Заозерному провулку"; визнати протиправною бездіяльність Львівської міської ради, що полягає в ухиленні від повторного розгляду клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні земельної ділянки у 6-му Заозерному провулку; зобов`язати Львівську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 та прийняти ухвалу про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0500 га кадастровий номер :05:004:0348 у 6-му Заозерному провулку для будівництва та обслуговування житлового будинку, так як для його прийняття виконано всі умови, визначені законом і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд - на перше заплановане засідання ради після набрання законної сили рішенням суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №953 від 15 вересня 2016 року "Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні земельної ділянки у 6-му Заозерному провулку". Зобов`язано Львівську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 та прийняти ухвалу про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0500 га кадастровий номер :05:004:0348 у 6-му Заозерному провулку для будівництва та обслуговування житлового будинку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Львівської міської ради залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 380/4262/20 - без змін.

22 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про визнання протиправним рішення Львівської міської ради від 17 лютого 2022 року щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/4262/20 на підставі виконавчого листа виданого 07 квітня 2021 року у цій справі та визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради допущену при виконанні рішення суду за виконавчим листом від 07 квітня 2021 року, виданим Львівським окружним адміністративним судом у справі №380/4262/20.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Львівської міської ради залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, зазначаючи наступне: якщо суд вважає, що відповідач вчинив протиправні рішення чи бездіяльність щодо виконання судового рішення, то ці дії залишаються протиправними і не можна їх виправдовувати твердженнями, що до відповідача вже застосовано один з видів судового контролю, оскільки застосування до відповідача положень ст.382 КАС України не виправдовує протиправного рішення чи бездіяльності відповідача щодо виконання судового рішення передбаченого ст.383 КАС України. З врахуванням наведеного вище просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким її заяву в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправним рішення вчиненого відповідачем на виконання судового рішення від 23 грудня 2020 року у справі №380/4262/20 задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що Закон №2145-ІХ від 24 березня 2022 року встановлює беззаперечну заборону під час дії воєнного стану на вчиненні дій щодо безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі та формування земельної ділянки. Звертає увагу, що факт введення воєнного стану в Україні є обставиною, що істотно ускладнює виконання Львівською міською радою рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №380/4262/20, оскільки у відповідача відсутня можливість прийняти рішення за заявою позивача. Таким чином, з дня набрання рішенням суду законної сили виникли обставини, які істотно ускладнюють його виконання. Крім того, вказує, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року задоволено заяву Львівської міської ради про відстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/4262/20 від 23 грудня 2020 року до припинення (скасування) воєнного стану в Україні. Таким чином, вважає, що нема підстав для паралельного застосування передбаченого ст.383 КАС України заходу судового контролю; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №953 від 15 вересня 2016 року "Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні земельної ділянки у 6-му Заозерному провулку". Зобов`язано Львівську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 та прийняти ухвалу про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0500 га кадастровий номер :05:004:0348 у 6-му Заозерному провулку для будівництва та обслуговування житлового будинку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року апеляційну скаргу Львівської міської ради залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 380/4262/20 - без змін.

13 травня 2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Леськівим Б. Я. відкрито виконавче провадження ВП №65382962 з виконавчого листа №380/4262/20 від 07 квітня 2021 року.

17 лютого 2022 року Львівська міська рада під час пленарного засідання 8 сесії 8 скликання не ухвалила рішення на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року.

Таким чином, підставою звернення до суду у справі №380/4262/20 стала, на думку позивача, протиправна бездіяльність відповідача при виконанні рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою суду від 29 вересня 2022 року заяву позивача про встановлення судового контролю задоволено у порядку ст.382 КАС України, зобов`язано Львівську міську раду протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 23 грудня 2020 року у справі №380/4262/20. Ухвалою суду від 21 грудня 2022 року продовжено Львівській міській раді строк на подання звіту про виконання рішення суду від 23 грудня 2020 року у справі №380/4262/20 та зобов`язано Львівську міську раду протягом одного місяця з дня припинення (скасування) воєнного стану в Україні подати до суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №380/4262/20. Крім того, ухвалою суду від 21 грудня 2022 року задоволено заяву Львівської міської ради про відстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/4262/20 від 23 грудня 2020 року до припинення (скасування) воєнного стану в Україні, а тому з врахуванням наведеного, недоцільно паралельно застосувати передбаченого ст.383 КАС України заходу судового контролю за виконанням рішенням суду у справі №380/4262/20.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14, 370 КАС України.

Приписи ст.382, 383 КАС України передбачають декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (ч.2 ст.382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ч.1 ст.383 КАС України).

За змістом ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Крім того, ч.1 ст.383 КАС України передбачає, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований приписами ст.382, 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Колегія суддів зазначає, що застосування ст.382, 383 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року, яке залишене постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року без змін, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №953 від 15 вересня 2016 року "Про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та наданні земельної ділянки у 6-му Заозерному провулку". Зобов`язано Львівську міську раду розглянути клопотання ОСОБА_1 та прийняти ухвалу про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0500 га кадастровий номер :05:004:0348 у 6-му Заозерному провулку для будівництва та обслуговування житлового будинку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про визнання протиправним рішення Львівської міської ради від 17 лютого 2022 року щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/4262/20 на підставі виконавчого листа виданого 07 квітня 2021 року у цій справі та визнання протиправною бездіяльності Львівської міської ради допущену при виконанні рішення суду за виконавчим листом від 07 квітня 2021 року, виданим Львівським окружним адміністративним судом у справі №380/4262/20.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено в порядку ст.382 КАС України. Зобов`язано Львівську міську раду протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 23 грудня 2020 року у справі №380/4262/20.

При цьому, 21 жовтня 2022 року Львівська міська рада звернулася у суд із заявою про відстрочення виконання рішення суду, в якій просила відстрочити виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №380/4262/20 до завершення дії воєнного стану в Україні. Звернення із такою заявою до суду обґрунтовано тим, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" №IX від 24 березня 2022 року виникли обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду від 23 грудня 2020 року №380/4262/20, оскільки у відповідача відсутня можливість прийняти рішення за заявою позивача.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року, задоволено заяву Львівської міської ради про відстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/4262/20 від 23 грудня 2020 року до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Так, підставою для задоволення цієї заяви стало те, що до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації, тому враховуючи ту обставину, що позивач знаходиться на завершальному етапі визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок, однак з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24 березня 2022 року №2145-IX виникли обставини, які істотно ускладнюють виконання судового рішення наявні підстави для задоволення заяви Львівської міської ради про відстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/4262/20.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24 березня 2022 року №2145-IX виникли обставини, які істотно ускладнюють виконання судового рішення, тому відповідачу відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/4262/20.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів у спірних правовідносинах погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду на підставі ст.383 КАС України шляхом визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Львівської міської ради відсутні, а тому підставно відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року у справі №380/4262/20 прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС таку необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 370, 372, 382, 383 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року з питань визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення у справі №380/4262/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 09 червня 2023 року.