Справа № 140/1571/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1571/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання Волинського ОВК видати довідку про розмір грошового забезпечення у якій посадовий оклад тарифікується 28 тарифним розрядом з урахуванням усіх видів грошового забезпечення посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, відсоткової надбавки за класну кваліфікацію, відсоткової надбавки за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; стягнення з ГУ ПФУ у Волинській області заборгованості, що виникла в результаті неправильного розрахунку розміру грошового забезпечення та пенсії з урахуванням втрати частини доходів, що складає 51 724, 02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером військової служби з 1998 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Був звільнений з військової служби 16.11.1998 з посади «начальника служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії» у званні підполковника.

Постановою КМУ №704 від 30.08.2017 встановлено нові посадові оклади військовослужбовців, а додатком 2 визначено тарифні розряди за посадами для визначення тарифного коефіцієнту при встановленні розмірів посадових окладів. Додатком 2 вказаної постанови визначено посади, які згідно Постанови №45 від 13.02.2008 визначені відповідними посаді «начальника служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії» мають 28 та 26-31 тарифні розряди відповідно, а отже за кваліфікацією та розміром посадового окладу прирівнюються до посади з якої позивач був звільнений. Для 28 тарифного розряду при обчисленні посадового окладу застосовується тарифний коефіцієнт 3,2, для 26-31 тарифного розряду застосовується тарифний коефіцієнт 3,04-3,44 відповідно.

Разом з тим, Волинським ОВК видана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у якій посадовий оклад визначений у розмірі 4 930,00 грн та відповідає 23 тарифному розряду.

Прирівняння посади з якої позивач був звільнений до посади за 23 тарифним розрядом та застосування тарифного коефіцієнту 2,8 при визначенні розміру посадового окладу не відповідає законодавчим актам та порушує його конституційні права. Посади, що тарифікуються 23 тарифним розрядом додатком 2 Постанови КМУ №704 визначені як посади начальників служб полку, що за штатним розписом відповідає штатній категорії (капітан), а отже не є відповідними посаді, яку позивач займав при звільненні. Посада, яку займав позивач є відповідною типовим посадам у переліку тим, що тарифікуються 28 тарифним розрядом.

Позивач неодноразово звертався до Волинського ОВК, Військової прокуратури та Департаменту фінансів Міністерства оборони України про порушення законодавства при визначенні йому посадового окладу для перерахунку пенсії. Однак, вказівка Департаменту фінансів Міністерства оборони України про усунення порушень щодо визначення йому розміру посадового окладу у відповідності з діючим законодавством не виконана, недоліки не усунуті.

Крім того, довідка Волинського ОВК про розмір грошового забезпечення не містить усіх видів грошового забезпечення, а саме: не враховано надбавку за кваліфікацію та за роботу що передбачає доступ до державної таємниці. Оскільки, ці виплати були встановлені позивачу на день звільнення, то мають бути враховані при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, положення постанови КМУ №103 від 21.02.2018 в частині виплати пенсії в неповному обсязі та зміни щодо складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії визнані протиправними та нечинними. Однак, ГУ ПФУ у Волинській області продовжує порушувати вимоги законодавства в частині виплати призначених пенсій та вилачувати перераховані пенсії не в повному розмірі. Таким чином, посилання на постанову КМУ №103 від 21.02.2018 є безпідставним, оскільки, положення на які пенсійний фонд посилається є такими, що не відповідають законодавчим актам та визнані протиправними та нечинними судом.

Неправильне визначення посадового окладу, неврахування усіх щомісячних додаткових виплат при складанні Волинським ОВК довідки призвели до зменшення розміру грошового забезпечення і як наслідок до зменшення розміру перерахованої пенсії , що є порушенням його конституційних прав.

Просить також стягнути з відповідача-2 заборгованість, що виникла у результаті неправильного розрахунку розміру грошового забезпечення та пенсії з урахуванням втрати частини доходів, що складає 51 724, 02 грн.

У відзиві на позовну заяву від 03.07.2019 та клопотанні від 22.07.2019 представник Волинського ОВК позовних вимог не визнав та зазначив, що з 01.01.2018 розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 обчислено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України».

Враховуючи вимоги вказаних нормативно-правових актів, позивачу проведено перерахунок грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, з посади перед звільненням «начальник служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії». Розмір посадового окладу на день звільнення (16.11.1998) становив 103,00 грн, з 01.01.2008 1075,00 грн з 01.03.2018 - 4930,00 грн. В подальшому, відповідачем розмір посадового окладу ОСОБА_1 з 01.03.2018 встановлено в розмірі 5070,00 грн. Разом з тим, представник відповідача зазначає, що жодних змін (прирівнянь) до посади «начальник служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії» не здійснювалось.

Просив у задоволенні позову відмовити повністю (т.1, а.с.48-50, 59-60).

У відзиві на позовну заяву від 04.07.2019 №8429/06-39 представник ГУ ПФУ у Волинській області позовних вимог не визнала та зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, як колишній працівник Міністерства оборони України з 17.11.1998.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45.

Постановою КМУ №103 від 21.02.2018 встановлено порядок проведення перерахунку та виплати пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою зобов`язано перерахувати пенсії призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01.03.2018.

На виконання постанови КМУ №103 від 21.02.2018, ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 та проведено її виплату згідно вказаного порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1,2 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45.

22.03.2019 ГУ ПФУ у Волинській області направлено запит до Пенсійного фонду України стосовно роз`яснення виплати пенсії після прийняття 12.12.2018 рішення Окружним адміністративним судом міста Києва рішення у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та яке набрало законної сили.

Листом від 31.05.2019 №16601/02-12 Пенсійний фонд України повідомив, що нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитись перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після дати набрання рішенням законної сили, не приймалося.

У зв`язку з цим, а також з урахуванням пункту 4 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 виплата вищевказаних пенсій продовжується у встановлених на даний час розмірах.

ГУ ПФУ у Волинській області було перераховано пенсію позивачу з 01.01.2018 на виконання постанови КМУ №103 від 21.02.2018 та проведено її виплату згідно вказаного порядку, тобто строк виплати пенсії не порушено, затримки у виплаті пенсії, встановленої статтею 2 Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків їх виплат» від 19.10.2000 №2050 не відбулося, а тому вимога позивача про виплату компенсації у розмірі 51 724,02 грн є протиправною.

Просить суд в задоволенні позову відмовити повністю (т.1, а.с.53-56).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії, відмовлено повністю (т.1, а.с. 69-73).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.08.219 в справі №140/1571/19 скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено частково; Зобов`язано Волинський обласний військовий комісаріат видати довідку про розмір грошового забезпечення з урахуванням усіх видів грошового забезпечення - посадового окладу, за військовим званням відсоткову надбавку, за вислугу років відсоткову надбавку, за класну кваліфікацію відсоткову надбавку, за роботу що передбачає доступ до державної таємниці; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т.1, а.с. 173-181).

Постановою Верховного Суду від 31.01.2023 року скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 року; справу за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про зобов`язання вчинити дії направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2, а.с. 30-31).

13.02.2023 року вказана справа надійшла на адресу Волинського окружного адміністративного суду та за результатами повторного автоматизованого розподілу справи визначено суддю Ксензюка А.Я. для розгляду справи.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 прийнято до провадження дану адміністративну справу та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами; встановлено сторонам строк для подання до суду письмових пояснень щодо правової позиції у справі, з урахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2023 року, та доказів на підтвердження правової позиції (зокрема, щодо того чи є рівнозначними за функціональністю та організаційним рівнем у структурі Збройних Сил України посади начальник радіоелектронної боротьби бригади, яка визначена додатком 9 до наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року №90 та тарифікується за 24 тарифним розрядом, та начальник служби радіоелектронної боротьби 51 механізованої дивізії, яку позивач займав перед звільненням), а також для подання заяви по суті справи (відзиву, відповіді на відзив, заперечень) (т.2, а.с. 46-47).

Копію вказаної ухвали сторони отримали, проте письмових пояснень та заяв по суті справи до суду не подали.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 витребувано у Волинського обласного військового комісаріату інформацію щодо того чи є рівнозначними за функціональністю та організаційним рівнем у структурі Збройних Сил України посади начальник радіоелектронної боротьби бригади, яка визначена додатком 9 до наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року №90 та тарифікується за 24 тарифним розрядом, та начальник служби радіоелектронної боротьби 51 механізованої дивізії, яку позивач займав перед звільненням з доказами на її підтвердження (т.2, а.с. 53).

31.05.2023 до суду від Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшли пояснення, в яких вказано, що системний аналіз нормативно-правових документів, які регулюються суспільні відносини у сфері грошового забезпечення військовослужбовців дає можливість прийти до єдино правильного висновку про відсутність у структурі наказу Міністерства оборони України №90 від 01.03.2018, який виданий на реалізацію положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017, посади начальник служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії. Відтак, з`ясування питання щодо рівнозначності за функціональністю та організаційним рівнем у структурі ЗСУ посади начальник радіоелектронної боротьби бригади, яка визначена додатком 9 до наказу Міністерства оборони України №90 від 01.03.2018 та тарифікується за 24 тарифним розрядом та начальник служби радіоелектронної боротьби 51 механізованої дивізії є некоректним (неможливим), оскільки зазначені посади є абсолютно різними за типом та обсягом виконуваних обов`язків (т.2, а.с. 57-59).

Ухвалою суду від 09 червня 2023 року замінено в даній справі відповідача Волинський обласний військовий комісаріат на правонаступника Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (т.2, а.с. 60-61).

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України з 1998 року, перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія позивачу за вислугу років призначена з 17.11.1998.

До звільнення ОСОБА_1 займав посаду «начальника служби радіоелектронної боротьби 51 механізованої дивізії» та наказом Міністерства оборони України №0137 від 16.10.1998 був звільнений з військової служби у запас Збройних Сил України за пп. в п.65 (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.11.1998 №251 підполковника ОСОБА_1 «начальника служби радіоелектронної боротьби 51 механізованої дивізії» виключено зі списків особового складу (т.1, а.с.61-62).

У зв`язку із встановленням нових розмірів грошового забезпечення 16.03.2018 Волинським ОВК сформовано і подано до ГУ ПФУ у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 з якої вбачається, що відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 грошове забезпечення за нормами чинними на 01.03.2018 (день з якого змінено грошове забезпечення особам, які проходять військову службу) за посадою «начальника служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії» становить 9 193,00,00 грн (з урахуванням посадового окладу у розмірі 4930,00 грн, окладу за військовим (спеціальним) званням у розмірі 1410,00 грн, надбавки за вислугу років (45%) у розмірі 2853,00 грн) (т.2, а.с.63).

При цьому, Волинським ОВК у вказаній довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії посадовий оклад визначений у розмірі 4 930,00 грн та відповідає 23 тарифному розряду (тарифний коефіцієнт 2,8).

На підставі вищевказаної довідки та постанови КМУ від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» 25.05.2018 ГУ ПФУ у Волинській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. Загальний розмір перерахованої пенсії складає 5148,08 грн (т.1, а.с.34).

08.06.2018 позивач звернувся до Волинського ОВК із заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії згідно встановленого зразка (постанова КМУ №103 від 21.02.2018) (т.1, а.с.36).

Вважаючи, що довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії не містить усіх видів грошових виплат на момент звільнення, позивач 11.12.2018 звернувся з відповідною заявою до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Військового прокурора Луцького гарнізону та Волинського ОВК.

Листом від 18.12.2018 №ВСЗ/1574 Волинський ОВК повідомив позивача про те, що розмір грошового забезпечення обчислено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України». Враховуючи вимоги нормативно-правових актів, ОСОБА_1 проведено перерахунок грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, з посади перед звільненням «начальник служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії». Розмір посадового окладу на день звільнення (16.11.1998) становив 103,00 грн., з 01.01.2008 1075,00 грн. з 01.03.2018 - 4930,00 грн. Отже, ніякого прирівняння до посади «начальник служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії» не проводилось, а розмір посадового окладу з якого нараховане грошове забезпечення при звільненні переведено згідно законодавства (т.1, а.с.37-38).

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 02.01.2019 №0290/Ч-1970/3, адресованому ІНФОРМАЦІЯ_1 (у зв`язку із зверненням до Департаменту ОСОБА_1 щодо розміру посадового окладу, який враховується для перерахунку його пенсії) запропоновано перевірити порушене ОСОБА_1 питання відповідно до примітки 2 до додатку 24 та додатку 9 до наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90, пункту 4 Алгоритму урахування (встановлення) розмірів окладів, доведеного до військових комісаріатів листом Департаменту від 13.03.2018 №248/3/6/684 (т.1, а.с.39).

На виконання листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 02.01.2019 №0290/Ч-1970/3, ІНФОРМАЦІЯ_2 14.02.2019 із застосуванням положень додатку 9 до наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90, сформовано і подано до ГУ ПФУ у Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 з якої вбачається, що відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 грошове забезпечення за нормами чинними на 01.03.2018 (день з якого змінено грошове забезпечення особам, які проходять військову службу) за посадою «начальника служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії» становить 9 396 грн (з урахуванням посадового окладу у розмірі 5070,00 грн., окладу за військовим (спеціальним) званням у розмірі 1410,00 грн., надбавки за вислугу років (45%) у розмірі 2916,00 грн.) (т.1, а.с.64).

Позивач, вважаючи, що його права та інтереси порушені відповідачами, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Так, статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2019 у зразковій справі № 160/8324/19 та від 15 липня 2020 року у справі № 520/3360/19.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

При цьому, обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсій, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами виходячи зі змісту процитованого Закону.

Отже, перерахунок раніше призначених пенсій визначено статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених указаною статтею.

Так, «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Абзац 3 статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Конституційний Суд України у Рішенні від 13 травня 2015 року за № 4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого до Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.

Відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами оскаржувані пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

З урахуванням вимог статті 7 Кодексу адміністративного судочинства країни, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.

Аналогічну правову позицію висловлювала Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 09 червня 2022 року у справі № 520/2098/19.

Пунктом 5 Порядку № 45 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 45 відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Наказом Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року № 90 установлено тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Спірним у цій справі є питання щодо прирівняння посади з якої було звільнено позивача до посади за 24 тарифним розрядом та застосування тарифного коефіцієнту 2,88 при визначенні розміру посадового окладу, оскільки таке на його думку не відповідає законодавчим актам.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Додаток 9 до наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року № 90 «Схема тарифних розрядів за основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України бригади (усіх найменувань)».

Отже, додатком 9 до наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року № 90 установлені тарифні розряди за основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України бригади.

Як установлено судом, на час звільнення з лав Збройних Сил України ОСОБА_1 мав звання підполковник та обіймав посаду начальник служби радіоелектронної боротьби 51 механізованої дивізії.

Відповідність командних посад військовим званням визначає штатно-посадова категорія.

Волинським ОВК при формуванні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 14.02.2019, віднесено посаду позивача на якій він перебував на час звільнення «начальник служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії» до 24 тарифного розряду (пункт 49).

Відповідно до пункту 49 додатку 9 «Схема тарифних розрядів за основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України бригади (усіх найменувань)» до наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» посада «Начальник радіоелектронної боротьби» відповідає 24 тарифному розряду (тарифний коефіцієнт 2,88).

Поряд з цим, згідно з додатком 2 «Схема тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту» постанови КМ України №704 від 30.08.2017, на яку посилається апелянт, тарифному розряду 28 відповідає посада «Офіцер».

Суд зазначає, що посада начальника служби радіоелектронної боротьби з 24 тарифним розрядом функціональністю та організаційним рівнем у структурі бригади усіх найменувань, має штатну категорію «майор». Посада начальника служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії функціональністю та організаційним рівнем у структурі дивізії, має штатну категорію «підполковник». Означені посади мають різну функціональність, різний організаційний рівень, різну структуру та різні штатні категорії, а отже і різні посадові оклади.

Оскільки посади з штатною категорією «підполковник» тарифікуються 26 - 31 тарифними розрядами, то визначення розміру посадового окладу як для посад з 24 тарифним розрядом призвело до зменшення розміру посадового окладу ОСОБА_1 , який на час звільнення з лав Збройних Сил України мав звання підполковник, оскільки для посад з 24 тарифним розрядом передбачена штатна категорія «капітан», «майор», що за функціональністю не відповідає посадам зі штатною категорією «підполковник».

Таким чином, суд приходить до висновку, що Волинським ОВК при формуванні довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 14.02.2019, не вірно віднесено посаду позивача на якій він перебував на час звільнення «начальник служби радіоелектронної боротьби механізованої дивізії» до 24 тарифного розряду (пункт 49), а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання Волинського ОВК видати довідку про розмір грошового забезпечення з урахуванням усіх видів грошового забезпечення - посадового окладу, за військовим званням відсоткову надбавку, за вислугу років відсоткову надбавку, за класну кваліфікацію відсоткову надбавку, за роботу що передбачає доступ до державної таємниці, слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», зокрема пунктом 1, зобов`язано перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Отже, законодавством на момент видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії чітко передбачалось, що до складу грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій військовослужбовцям відноситься оклад за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018.

Поряд з цим, слід зазначити, що приймаючи рішення у даній справі суд першої інстанції безпідставно відхилив покликання позивача на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт, оскільки позивач у своїх позовних вимогах не просив давати оцінку правомірності формування Волинським ОВК довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, які йому були виданні, а лише вказав на необхідність видачі йому нової довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, що йому належать відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» через те, що пункти 1,2 постанови КМ України №103 на час подання позову (14.05.2019) вже були не чинними.

Суд також звертає увагу на вимоги частини другої статті 265 КАС України, яка визначає, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Пункти 1, 2 постанови КМУ №103, були визнані протиправними і нечинними у судовому порядку рішенням суду у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, а відтак, ураховуючи наведені вище положення процесуального закону, починаючи саме з цієї дати вказаний нормативно - правовий акт Кабінету Міністрів України, у відповідній частині, втратив чинність і не підлягав застосуванню.

Також, слід вказати, що постановою Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №826/3858/18, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишено без змін.

Враховуючи встановленні обставини справи суд констатує, що оскільки на момент подання позову ОСОБА_1 так і на час прийняття рішення у цій справі, пункти 1,2 постанови Кабінету Міністрів України №103 вже були не чинними, тому з метою захисту та відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видати довідку про розмір грошового забезпечення за аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням, що тарифікується 28 тарифним розрядом, з урахуванням усіх видів грошового забезпечення - посадового окладу, за військовим званням відсоткову надбавку, за вислугу років відсоткову надбавку, за класну кваліфікацію відсоткову надбавку, за роботу що передбачає доступ до державної таємниці.

Щодо вимоги про стягнення з ГУ ПФУ у Волинській області заборгованості, що виникла в результаті неправильного розрахунку розміру грошового забезпечення та пенсії з урахуванням втрати частини доходів, що складає 51 724, 02 грн, слід зазначити, що на момент проведення перерахунку відповідачем було здійснено такий у відповідності до чинного на той час пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», тому в даному випадку відсутні підстави для задоволення позову в цій частинні.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 384,20 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Волинський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (43008, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Теремнівська, будинок 85-А, ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) довідку про розмір грошового забезпечення за аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням, що тарифікується 28 тарифним розрядом, з урахуванням усіх видів грошового забезпечення - посадового окладу, за військовим званням відсоткову надбавку, за вислугу років відсоткову надбавку, за класну кваліфікацію відсоткову надбавку, за роботу що передбачає доступ до державної таємниці.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (43008, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Теремнівська, будинок 85-А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 384 грн 20 коп. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк