Справа № 620/4419/23
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м.Чернігів Справа № 620/4419/23

Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не переведення ОСОБА_1 на службу до підрозділу забезпечення, з урахуванням його досвіду проходження військової служби, а саме займаної посади санітара лікувального відділення медичної роти, та стану здоров`я - на підставі довідки Військово-лікарської комісії від 09.02.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перевести ОСОБА_1 на службу до підрозділу забезпечення, з урахуванням його досвіду проходження військової служби, а саме займаної посади санітара лікувального відділення медичної роти, та стану здоров`я - на підставі довідки Військово-лікарської комісії від 09.02.2023.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 20.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 25.04.2022 №100 та довідкою Військової частини НОМЕР_2 , без дати та номера, наявної у матеріалах справи (а.с. 16-17).

Зі змісту направлення командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2023 випливає, що солдат ОСОБА_1 направляється на медичний огляд військово-лікарською комісією, з метою визначення придатності до військової служби на посаді санітара лікувального відділення медичної роти (а.с.29).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 09.02.2023 №860 встановлено, що солдат ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби; протипоказана служба у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатний до служби в частинах (підрозділах забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах (а.с.31).

Представник позивача адвокат Огорілко Юрій Миколайович звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом від 24.02.2023, в якому просив надати наступну інформацію: чи має право ОСОБА_1 звільнитися з військової служби згідно з медичними показаннями військово-лікарської комісії, чи має право ОСОБА_1 перевестись до військової частини за місцем реєстрації згідно з медичними показаннями військово-лікарської комісії (а.с.21).

Вважаючи бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не переведення ОСОБА_1 на службу до підрозділу забезпечення, з урахуванням його досвіду проходження військової служби протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Статтею 14 Статуту визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Відповідно до статей 18-19 Статуту військовослужбовці перебувають під захистом держави і мають усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України.

Держава гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей соціальний і правовий захист відповідно до законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Статтею 127 Статуту встановлено необхідність своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі визначає Указ Президента України

від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Порядок №1153).

Згідно пункту 82 Порядку №1153) призначення військовослужбовців на посади здійснюється: на вищі посади - у порядку просування по службі; на рівнозначні посади, зокрема, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; на нижчі посади, зокрема, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України (пункт 83 Порядку №1153).

Відповідно до пункту 113 Порядку №1153 переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Отже для переміщення в інший підрозділ військовослужбовцю необхідно подати письмовий рапорт на ім`я свого безпосереднього командира та відповідний медичний висновок, тобто військовослужбовцю необхідно ініціювати питання відповідності займаній посаді та привести переконливі аргументи, підкресливши прямий вплив захворювання на реальну можливість виконувати ті чи інші військові обов`язки.

Як встановлено судом, військово-лікарською комісією від 09.02.2023 №860 встановлено, що солдат ОСОБА_1 обмежено придатний до військової служби; протипоказана служба у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах; придатний до служби в частинах (підрозділах забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах (а.с.31).

24.02.2023 представник позивача адвокат Огорілко Юрій Миколайович звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просив надати наступну інформацію: чи має право ОСОБА_1 звільнитися з військової служби згідно з медичними показаннями військово-лікарської комісії, чи має право ОСОБА_1 перевестись до військової частини за місцем реєстрації згідно з медичними показаннями військово-лікарської комісії (а.с.21).

Проте матеріали справи не містять письмового рапорту позивача на ім`я свого безпосереднього командира про переміщення його в інший підрозділ відповідно до медичного висновку, а отже суд вважає, що військовослужбовець не ініціював питання відповідності займаній посаді з переконливими аргументами щодо прямого впливу захворювання на реальну можливість виконувати ті чи інші військові обов`язки.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не переведення ОСОБА_1 на службу до підрозділу забезпечення, з урахуванням його досвіду проходження військової служби, а саме займаної посади санітара лікувального відділення медичної роти, та стану здоров`я - на підставі довідки Військово-лікарської комісії від 09.02.2023.

Суд відхиляє посилання позивача на адвокатський запит його представника, оскільки Порядок №1153 передбачає подання особистого письмового рапорту військовослужбовця про переміщення його в інший підрозділ.

Крім того зі змісту адвокатського запиту випливає, що адвокат просив надати лише інформацію про можливість звільнення позивача з військової служби або переміщення в інший підрозділ, а не прохання перемістити його в інший підрозділ.

Позовна вимога про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 перевести ОСОБА_1 на службу до підрозділу забезпечення, з урахуванням його досвіду проходження військової служби, а саме займаної посади санітара лікувального відділення медичної роти, та стану здоров`я - на підставі довідки Військово-лікарської комісії від 09.02.2023 також не підлягає задоволення, оскільки є похідною від першої позовної вимоги, в задоволенні якої судом відмовлено.

За таких обставин та з огляду на матеріали справи, суд вважає позов є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на відмову у задоволенні адміністративного позову підстави для розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя В.В. Падій