Справа № 320/10263/23
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року № 320/10263/23

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративно справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду 07.02.2023 через електронний суд звернулося Головне управління ДПС в Одеській області з позовом згідно статті 283 КАС України, в якому просить прийняти рішення про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна».

07.04.2023 дану справу було передано судді Лиска І.Г..

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на відмову відповідачем надати доступ до території, приміщень та іншого майна платника податків (з метою зняття проб) за адресою господарського об`єкту: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 44 під час проведення фактичної перевірки.

Ухвалою суду від 07.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судового засідання.

Представник позивача 11.04.2023 звернувся із заявою про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 12.04.2023 р. у задоволенні заяви позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Представник відповідача 12.04.2023 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що у контролюючого органу відсутні правові підстави для здійснення дій щодо зняття проб товарно-матеріальних цінностей в межах повноважень щодо проведення фактичної перевірки згідно статей 75 та 80 ПК України. Окремо відповідач вказав, що посадові особи податкового органу були допущені до проведення фактичної перевірки, за результатом якої склали довідку із висновком про відсутність правопорушень та надав докази на підтвердження зазначених обставин. Окрім того, відповідач зазначає, що у останнього не має податкового боргу і тому вказує на відсутність підстав для застосування виняткового способу забезпечення.

12.04.2023 представник відповідача подав до суду клопотання в якому просив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, без його участі.

У зв`язку з поданим клопотанням та на підставі ст.195 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Так, Головне управління ДПС в Одеській області, керуючись підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпунктом 19-1.1.12 пункту 19-1.1 статті 19-1, статті 20, підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України прийняло наказ № 418-п від 27.01.2023 «Про проведення фактичної перевірки ПІІ «АМІК Україна», з 31.01.2023 року тривалістю 10 діб, з визначеним періодом перевірки з 21.10.2021 року по дату закінчення фактичної перевірки.

31.01.2023 уповноваженими особами ГУ ДПС в Одеській області було здійснено вихід з метою проведення фактичної перевірки позивача за адресою господарського об`єкту: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 44 (АЗС). Платнику податків було вручено наказ № 418-п від 27.01.2023, направлення на перевірку № 968/15-32-09-02, № 969/15-32-09-02 та було розпочато фактичну перевірку.

З матеріалах справи вбачається, що у період перевірки позивач запитом «Про надання документів» від 31.01.2023, із посиланням на підпункти 20.1.9, 20.1.12, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, статті 84 ПК України, вимагав у представників відповідача в тому числі забезпечити 31.01.2023 спільне з працівниками контролюючого органу зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та/або реалізації, в тому числі, зняття проб. Зняття залишків товарно-матеріальних цінностей проводилося 31.01.2023, що підтверджується даними довідки за результатами перевірки та матеріалами відеоспостереження.

Згідно запиту позивача від 03.02.2023 № 1094/КПР/15-32-09-02 про надання документів, пов`язаних з предметом перевірки, із посиланням на підпункти 20.1.9, 20.1.12, 20.1.13 пункту 20.1 статті 20, статті 84 ПК України, позивач вимагав забезпечити 06.02.2023 спільне з працівниками контролюючого органу зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться за місцем зберігання та/або реалізації, в тому числі, зняття проб.

06.02.2023 року о 16.13 складено Акт № 350/15-32-09 від 06.02.2023 відмови допуску до територій, приміщень, резервуарів та іншого майна на підтвердження обставини, що представники відповідача відмовилися здійснити допуск до територій, приміщень, резервуарів та іншого майна з метою зняття проб працівників органів Головного управління ДПС в Одеській області на АЗС. Згідно пояснень в акті представника позивача, причина не допуску до зняття проб надана у письмовому вигляді і передана інспекторам з документами. Згідно листа «Щодо зняття проб» наданих у відповідь на запит позивача від 31.01.2023, відповідач вказує, що дія щодо «зняття проб» не передбачена чинним законодавством і що зняття фактичних залишків (вимірювання рівня наповненості резервів) було проведено разом із представниками позивача та вказав на право представників контролюючого органу здійснити контрольні закупки товарів, що реалізуються на АЗС.

Згідно висновків Довідки № 1994/15-32-09-02 від 10.02.2023 про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС, в ході фактичної перевірки порушень не встановлено.

У зв`язку з відмовою у допуску до проведення зняття проб позивач звернувся до суду про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок проведення перевірок, права та обов`язки платників податків, адміністративний арешт майна, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

ПК України передбачає такий захід податкового примусу, як зупинення видаткових операцій на рахунках платника (підпункти 20.1.31, 20.1.32 пункту 20.1 статті 20, пункту 89.4 статті 89, пункту 91.4 статті 91 ПК України).

Так, зокрема, згідно підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Згідно підпункту 20.1.32 статті 20 ПК України, право звернення щодо зупинення видаткових операцій платника податків передбачено у разі, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених ПК України.

Згідно підпункту 89.4 статі 84 ПУ України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу. Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 27.08.2019 у справі №520/11050/18 (адміністративне провадження №К/9901/15416/19), від 27.08.2019 у справі №520/9866/18 (адміністративне провадження № К/9901/17054/19), від 18.04.2019 у справі № 820/2522/17 (адміністративне провадження № К/9901/1106/17), від 12.11.2019 у справі №813/8587/14 (адміністративне провадження № К/9901/8324/18), поняття «арешт коштів на рахунках» та «зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків» відповідно до норм ПК за цілями регулювання податкових правовідносин є тотожними, адже спрямовані на забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань, зокрема щодо погашення податкового боргу.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Статтею 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Тобто, зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків можливо виключно у випадках накладення арешту на кошти як виду адміністративного арешту за рішенням суду.

Пунктом 94.2 статті 94 ПК України передбачений вичерпний перелік підстав для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто адміністративний арешт майна може бути застосований виключно за наявності обставин, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Серед вказаних підстав відсутня підстава ненадання контролюючому органу вчинити дію щодо зняття проб товарно-матеріальних цінностей під час фактичної перевірки.

З матеріалів справи судом встановлено, що факт не допуску до проведення фактичної перевірки відсутній. Надані позивачем та відповідачем докази підтверджують факт допуску, початку, проведення та завершення фактичної перевірки на АЗС.

Позивач не вказує на наявність податкового боргу, як підстави для застосування виняткового способу забезпечення. У матеріалах справи міститься Довідка Центрального МУ ДПС по роботі з ВПП від 09.03.2023 за № 1611/5/312-00-13-02-20-Е на підтвердження відсутності податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої ), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

У частині твердження позивача щодо права на зняття проб, підлягає застосуванню аналіз положень ПК України щодо переліку питань та повноважень, які можуть досліджувати та здійснювати представники контролюючого органу під час проведення фактичної перевірки.

Так, згідно підпункту 75.1.3 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Цей перелік міститься і в наказі позивача № 418-п від 27.01.2023 «Про проведення фактичної перевірки».

Так, порядок проведення фактичної перевірки, визначений ст. 75, 80 ПК України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами, не передбачає процедури зняття проб ТМЦ з пального. Доказів наявності законних підстав щодо вимоги податковим органом проведення процедури «зняття проб» в рамках фактичної перевірки не надано.

Позивач в заяві про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків посилається на ст. 84 ПК України, обґрунтовуючи право отримувати предмети та інші матеріали, які подаються на розгляд експерта. Матеріали справи не містять підтвердження факту залучення експерта (заяви платника або рішення керівника контролюючого органу, договорів з експертом) чи наявності обставини щодо необхідності винесення на розгляд експерта вирішення питань, що мають значення для здійснення податкового контролю.

Отже враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність надання податковим органом обґрунтованих доводів та підстав для задоволення заяви позову про зупинення видаткових операцій відповідача на рахунках такого платника податків на підставі підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 ПК України чи інших підстав щодо застосування адміністративного арешту.

Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для задоволення адміністративного позову.

З огляду на відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, у порядку на підставі статті 283 КАС України.

Суддя Лиска І.Г.