Справа № 380/8154/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8154/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

09 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) з вимогою:

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати з період з 01.09.2013 по день фактичної виплати індексації.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 1993 року по 25.04.2018. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 у справі №380/5840/21 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2022, 31.10.2022 відповідачем виплачено заборгованість в ромзірі 108801,96 гривень по індексації грошового забезпечення, однак не нараховано та не виплачено компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19.10.2000. Враховуючи факт невиплати індексації грошового забезпечення, вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Щодо строку звернення до суду зазначив, що остаточний розрахунок було здійснено відповідачем 31.10.2022, а тому крайнім днем звернення до суду з вказаним позовом є 30.04.2023. 31.10.2023 звернувся до відповідача з проханням нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, відповідь отримав 09.12.2022. До суду звернувся 14.04.2023, отже шестимісячний строк звернення не пропущений.

Крім цього зазначив, що відповідно до положень КЗпП України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутись до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Відповідно до п.1 глави ХІХ Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 згаданого кодексу продовжуються на строк такого карантину.

Ухвалою суду від 24.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків.

25.04.2023 за вх.№28784 на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначив, що шестимісячний строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Ухвалою суду від 01.05.2023 продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі №380/8154/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 09.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вирішено заяву щодо строку звернення до суду розглянути під час розгляду справи по суті.

25.05.2023 за вх.№11285ел від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

25.05.2023 за вх.№38541 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Зазначив, що спірні правовідносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норми спеціального процесуального закону. Позивача було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 25.04.2018, із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу позивач звернувся 31.10.2022. Відповідь від військової частини НОМЕР_1 отримав 01.12.2022, проте до суду з цим позовом звернувся 14.04.2023, тобто більш як через три місяці після отримання відповіді від військової частини. Отже, позивачем було пропущено місячний строк звернення із зазначеним позовом. З огляду на наведене просить суд позовну заяву залишити без розгляду.

06.06.2023 за вх.№41492 від позивача надійшла заява (доповнення) щодо відсутності пропущеного строку звернення до суду. Зазначив, що стягнення не виплачених власником підприємства чи фізичною особою сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Досліджуючи питання дотримання позивачем строків звернення до суду, колегія суддів установила таке.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 КАС України).

За такого правового регулювання, строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 1 місяць.

Про це, зокрема, свідчить усталена практика Верховного Суду, що викладена в постановах: від 04.12.2019 у справі № 815/2681/17, від 23.12.2020 у справі № 560/4006/19, від 23.12.2020 у справі № 360/4485/19 та від 01.02. 2021у справі № 560/1282/19.

На думку суду, з моменту повного розрахунку з позивачем, тобто з 31.10.2022 у нього виникло право в місячний строк звернутися до суду з позовом про стягнення компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків його виплати.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у своєму рішенні від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 навів тлумачення поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Так, суд найвищої інстанції зазначив, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У цій справі Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду також відзначив, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналогічна правова позиція щодо місячного строку звернення до суду у даній категорії справ викладена в постанові Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 11.02.2021 (справа №240/532/20).

За такого правового регулювання, враховуючи те, що про порушення своїх прав позивач дізнався 30.10.2022 з дня надходження коштів на картковий рахунок, він повинен був виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії для звернення до суду протягом місяця.

Однак, звернення до суду відбулось 19.04.2023, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду відповідно до штампу вхідної кореспонденції.

Крім цього, суд зауважує, що позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів 31.10.2022, відповідь на таку отримав 09.12.2022, що не заперечується сторонами, однак до суду звернувся з пропуском місячного строку звернення до суду.

Суд повторно зазначає, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), також приділив увагу питанню пропуску строку звернення до суду.

Так, у справі Стаббігс та інші проти Великобританії ЄСПЛ наголосив, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено суду, що пропуск звернення до суду з позовом зумовлений поважними причинами.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Оцінюючи поважність пропуску позивачем строку звернення до суду суд виходить з того, що під поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 у справі №1.380.2019.001192, які суд, з урахуванням ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Жодних обґрунтувань, які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду, позивачем не наведено.

Відтак суд констатує, що поважність причин пропуску строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України, позивачем не доведена та підстави для його поновлення судом відсутні.

Відповідно до з ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений ч.5 ст.122 КАС України місячний строк звернення до суду з цим позовом, а обґрунтувань обставин та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку звернення до суду позивачем не наведено та не доведено, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч.3 ст.123, п.8 ч.1 ст. 240 КАС України.

Керуючись ст.ст.240, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задоволити.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, він має право на повторне звернення до адміністративного суду, у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сподарик Н.І.