Справа № 465/7975/22
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

06.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Беркій Т.М.

представника позивача Стець Р.Я.

представника відповідача Гребеняк Р.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 , поданого в його інтересах адвокатом - Стець Ростиславом Ярославовичем до Тернопільської митниці державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

встановив:

позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позову вказано, що 1 грудня 2022 року заступником начальника Тернопільської митниці Держмитслужби України Юрієм Маціборою було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0043/40300/22 за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого, статтею 485 МК України та накладено штраф у розмірі 48979,71 грн. Вказана постанова була надіслана Тернопільською митницею Держмитслужби України засобами поштового зв`язку та згідно даних штрих кодового ідентифікатора № 189 була вручена 22.12.2022 особисто ОСОБА_1 ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням процедури розгляду справи, з порушенням його прав, без його участі та участі адвоката. Так, підставою для прийняття Тернопільською митницею Держмитслужби оскаржуваної постанови являвся протокол про порушення митних правил від 18.08.2022 №0043/40300/22, складений у відсутності особи, що притягається до відповідальності, громадянина України ОСОБА_1 , керівника ТОВ «ЛОКВОД». Директором ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 не підписувалась та не подавалась особисто митна декларація до митного органу як і не скеровувалась на електронну адресу Тернопільської митниці, жодних відомостей в цю декларцію ОСОБА_1 не вносив. Аналогічно ОСОБА_1 не подавались до Тернопільської митниці і інші документи. Жодних доказів, що ОСОБА_1 був обізнаний з тим, що від імені ТОВ ЛОКВОД» подано документи митниці, які містять неправдиві відомості, з метою зменшення сплати митних платежів, матеріали справи не містять. Просить позовні вимоги задоволити.

28 лютого 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вказує, що митницею вживалися заходи щодо необхідності прибуття ОСОБА_1 для з`ясування обставин декларування товару "насіння соняшника…" шляхом надіслання як електронних повідомлень на адресу електронної пошти ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) так і по місцю проживання, а також про місце, дату та час розгляду вказаної справи шляхом надіслання повідомлень митниці як власне позивачу так і його адвокату. Митний брокер не є особою, відповідальною за фінансове врегулювання, а такою особою є декларант. Фактичні обставини справи вказують, що в даному випадку декларантом виступає ТОВ "ЛОКВОД", керівником декларанта є ОСОБА_1 , митним брокером є ФОП ОСОБА_3 , а агентом з митного оформлення в данному випадку є ОСОБА_4 ТОВ "ЛОКВОД", перебуває на обліку в митних органах з 21.01.2021 та в розумінні п.8 ст. 4, ч.1 п.1 ст. 265, ч.3 ст. 265 МК України ТОВ "ЛОКВОД" є декларантом та здійснює усі права та виконує обов`язки, передбачені МК України. З того часу волевиявлення здійснювалося ТОВ "ЛОКВОД" його керівником, ОСОБА_1 , у формі укладення та виконання договорів, подання необхідних для митного оформлення документів. Директором ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 у якості підстави для застосування тарифної пільги надано сертифікат походження (переміщення) товарів EUR.1 № А403.011622 від 04.07.2022 року. відповідальність за подання недостовірних відомостей наведених у цій декларації. В підтвердження виробника товару «Насіння соняшнику», директором ТОВ «Локвод» ОСОБА_1 листом від 14.07.2022 року надано звіт 4 - сг «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року» та 29 - сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році» в яких зазначено, що підприємство ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» на земельних ділянках розташованих на території Дрогобицького районної ради Львівської області, здійснює діяльність яка полягає у вирощуванні сільськогосподарських культур, а саме «Насіння соняшнику», яке в подальшому поставляє підприємству ТОВ «ЛОКВОД» для здійснення експортних операцій. 05.08.2022 на запит Тернопільської митниці від 18.07.2022 №7.25-08-3/7.25-20/6/2492 отримана відповідь Дрогобицької районної ради Львівської області від 28.07.2022 № 02-08/168 в якій зазначено, що довідка про надання земельних ділянок для обробки ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» на території Дрогобицької районної ради Львівської області - не видавалась. Тобто, в результаті опрацювання інформації, що міститься у відповіді, отриманої від Дрогобицької районної ради Львівської області, яку надіслано до Тернопільської митниці листом від 28.07.2022 № 02-08/168 встановлено те що, документи які подані для отримання сертифікатів з походження (переміщення) товарів EUR.1 підприємством ТОВ «ЛОКВОД» відповідно до яких виробником товару зазначається ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» містять неправдиві відомості. Згідно розрахунку відділу митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД загальний розмір несплачених митних платежів складає 16 326,57 грн. Таким чином, директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 вчинив інші протиправні дії, спрямовані на зменшення сплати митних платежів, шляхом подання сертифікату походження (переміщення) товарів EUR.1 № А403.011622 від 04.07.2022 року, одержанного незаконним шляхом, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну 16 326,57 грн.

27 березня 2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій вказує, що відповідачем так і не було спростовано доводів, що протокол про порушення митних правил був складений без вручення особі повідомлення про явку для надання пояснень. Зазначені відповідачем витяги з системи АСМО «Інспектор», які нібито підтверджують надсилання повідомлень Позивачу, що надсилались електронними повідомленнями, також не відповідають дійсності, оскільки як встановлено такі надсилались не на електронну адресу ОСОБА_1 а на електронну адресу брокера - ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які очевидно не належить позивачу і ним не були отримані. Більше того є не зрозумілі причини надсилання таких повідомлень в липні 2022 після завершення митного огляду і дозволу на експорт товару.

Долучений до відзиву лист відповідача про виклик ОСОБА_1 до Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Тернопільської митниці на 18.08.2022 до 15 годин, не може бути врахований, оскільки сам лист складений лише 16.08.2022 та очевидно, приймаючи до уваги строк пересилання рекомендованих повідомлень, не міг бути доставлений у м.Львів та вручений ОСОБА_1 до 18.08.2022 для можливості його явки в Тернопіль до 15;00 годин. Стосовно не отримання ОСОБА_1 листа з протоколом в справі ППМП № 0043/40300/22 то 19.08.2022 вони були надіслані не за адресою місця проживання ОСОБА_1 а за помилково вказаною співробітником митниці адресою до якої ОСОБА_1 відношення не мав, а тому повернулись .

Щодо скерування 07.10.2022 на домашню адресу ОСОБА_1 примірника протоколу, то станом на 07.10.2022 ОСОБА_1 не являвся посадовою особою ТОВ`ЛОКВОД», оскільки 14.09.2022 звільнився з підприємства та продав корпоративні права товариства та відповідно не мав жодного обов`язку перед Тернопільською митницею і не був зобов`язаний перебувати за домашньою адресою, а посилання на ст.494 МК України, зважаючи на пояснення до законопроекту яким ці зміни були внесені в 2018р. до МК України, стосуються осіб які мають не завершені митні формальності з митними органами. Отже примірник протоколу також не був вручений ОСОБА_1 та повернувся відправнику і був за довіреністю вручений представникам митниці 22.11.2022 року. Більше того, відповідачем зазначено недостовірну інформацію, що директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 вчинив інші протиправні дії, спрямовані на зменшення сплати митних платежів, шляхом подання сертифікату походження (переміщення) товарів EUR.1 № А403.011622 від 04.07.2022 року, одержаного незаконним шляхом, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 16 326,57 грн. Директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 взагалі не подавав жодних документів митному органу не вносив безпосередньо відомостей в декларацію, по причині, що такі дії вчинялись виключно брокером СМП «РАЙВЕСТ». Зазначає, що відповідачем у відзиві не наведено жодних доказів, які свідчили б про встановлення митним органом належних і обгрунтованих доказів, що ОСОБА_1 був обізнаний, що від імені ТОВ «ЛОКВОД» подано документи митниці, які містять неправдиві відомості, з метою зменшення сплати митних платежів чи навпаки умисно діяв з метою досягнення цих цілей та такі доказі не долучені до матеріалів справи. Просить позов задоволити.

05 червня 2023 року представником позивача подано додаткові пояснення у справі, в яких вказує, що твердження відповідача, що позивачу роз`яснювались його права передбачені ст.498 МК України є хибним, оскільки ні протокол, ні повідомлення (виклики) про явку для надання пояснень ОСОБА_1 не було вручено в порядку передбаченому МК України. Фактично ОСОБА_1 дізнався про наявність справи про порушення митних правил лише 23.11.2022р. після отримання листів від 19.10.2022 та від 17.11.2022р.

Наявне в матеріалах справи пояснення ОСОБА_1 є сфальсифіковане, яке не відомо як і ким було складено та долучено до матеріалів справи, що встановлено також в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000085 від 26.01.2023р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України, де ОСОБА_1 визнаний потерпілим. Згідно протоколу опитування в справі ППМП №0043/40300/22 від 09.11.2022р., саме агент митного оформлення ОСОБА_4 подавала необхідні документи та Заявку на отримання сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1 працівнику митниці, який проводив перевірку наданих документів. Також ОСОБА_4 подавались за допомогою власної електронної скриньки митна декларація та інші товаросупровідні та дозвільні документи митному органу, які були завірені цифровим підписом останньої та після перевірки та оформлення посадовими особами Тернопільської митниці скерувались на електронну адресу СМП «РАЙВЕСТ». Більше того, як вбачається із згаданого протоколу опитування, агент митного оформлення ОСОБА_4 взагалі не знайома з ОСОБА_1 , не отримували від нього документів, а усі документи, необхідні для заповнення та подання митної декларації надавались останній представником товариства на ім`я ОСОБА_5 . Таким чином, ТОВ «ЛОКВОД» в особі директора ОСОБА_1 у вказаних правовідносинах виступає виключно відправником (експортером) товару та жодних дій щодо складення, підписання товаросупровідних, комерційних документів, документів, пов`язаних із експортом товарів та їх перевезенням, не вчиняв та не мав обов`язку вчиняти. Посадовими особами Тернопільської митниці абсолютно проігноровані доводи представника позивача щодо помилкового тлумачення ними змісту інформації, зазначеної в графі 9 МД EK10АА №UA UA403030/2022/012854. Відтак, обґрунтування своєї позиції митним органом зроблено виключно посиланнями на письмові докази, якими поза розумним сумнівом не встановлено ні власне причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому правопорушення, ні наявність в його діях умислу на вчинення такого правопорушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідвиши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

За змістом статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до приписів статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 485 Митного кодексу України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Судом встановлено, що 01.12.2022року відносно ОСОБА_1 винесено постанову в справі про порушення митних правил №0043/40300/22. В постанові вказано, що ОСОБА_1 за митною декларацією сплачено митних платежів на загальну суму 9 183, 70 грн. Директором ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 у яксоті підстави для застосування тарифної пільги надано сертифікат походження (переміщення) товарів EUR.1 №А403.011622 від 04.07.2022 року. В підтвердження виробника товару «Насінння соняшнику», директором ТОВ «Локвод» ОСОБА_1 листом від 14.07.2022 року надано звіт 4-сг «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року» та 29 - сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році» в яких зазначено, що підприємство ФГ «АГРОВЕРА ПЛЮС» на земельних ділянках розташованих на території Дрогобицької районної ради Львівської області, здійснює діяльність, яка полягає у вирощуванні сільськогосподарських культур, а саме «Насіння соняшнику», яке в подальшому поставляє підприємству ТОВ «ЛОКВОД» для здійснення експортних операцій. 05.08.2022 на запит Тернопільської митниці від 18.07.2022 №7.25-08-3/7.25-20/6/2492 отримано відповідь Дрогобицької районної ради Львівської області від 28.07.2022 №02-08/168 в якій зазначено, що довідка про надання земельних ділянок для обробки ФГ «АГРОВЕГА ПЛЮС» на території Дрогобицької районної ради Львівської області - не видавалась. Згідно розрахунку відділу митних платежів, контролю митної вартості та митно - тарифного регулювання ЗЕД загальний розмірі несплачених митних платежів складає 16 326, 57 грн.

Таким чином, директор ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 вчинив інші протиправні дії, спрямовані на зменшення митних платежів, шляхом подання сертифікату походження (переміщення) товарів EUR.1 №А403.011622 від 04.07.2022 року, одержаного незаконним шляхом, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 16 326, 57 грн. Таким чином, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 48 979, 71 гривень, що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Твердження представника позивача про те, що лист з протоколом ППМП №0043/40300/22 від 19.08.2022 був надісланий не за адресою місця проживання ОСОБА_1 , відповідає дійсності, з огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи міститься лист Тернопільської митниці Державної митної служби України від 19.08.2022 №7.25-08-1/7.25-20/14/2964, який адресовано директору ТОВ «ЛОКВОД» ОСОБА_1 . Адресою надсилання зазначено АДРЕСА_1 .

Однак, як вбачається з інформації Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на запит від 20.09.2022 року, ОСОБА_1 1999 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо надсилання позивачу електронних повідомлень на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає, що згідно митної декларації ЕК10АА, вище зазначена електронна адреса належить ОСОБА_4 .

При цьому, як вбачається із матеріалів справи відповідачем не доведено, що вказана електронна адреса на яку були скеровані відповідні листи, виклики є офіційною електронною адресою позивача та не підтверджено погодження сторонами реквізитів вказаної електронної адреси позивача для скерування документів, відтак за даних обставин є неможливим встановити та підтвердити приналежність саме позивачу електронної адреси, на яку було надіслано відповідачем електронні листи.

Щодо скерування примірника протоколу на адресу проживання ОСОБА_1 07.10.2022 року, то в матеріалах справи міститься договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «ЛОКВОД» від вересня 2022 року, згідно якого ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) уклали договір про таке: продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність частку в статутному капіталі ТзОВ «ЛОКВОД» та зобов`язується сплатити за неї належну грошову суму. Частка, що відчужується продавцем становить 100% статутного капіталу Товариства, вартість якого складає 1 000 000 грн. 00 коп.

Згідно Акту приймання - передачі частки у статутному капіталі ТзОВ «ЛОКОВОД» від 14.09.2022 року, ОСОБА_1 передав а ОСОБА_6 прийняв частку у статутному капіталі ТзОВ «ЛОКВОД» у розмірір 100% яка в грошовому еквіваленті становить 1 000 000 гривень 00 копійок.

Таким чином, станом на 07.10.2022 року ОСОБА_1 уже не являвся посадовою особою ТзОВ «ЛОКВОД», оскільки 14.09.2022 року продав корпоративні права підприємства, а тому в останнього не було обов`язку контролювати надходження поштової кореспонденції у відділеннях поштового зв`язку.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що у матеріалах справи наявне пояснення ОСОБА_1 від 27.07.2022 року (про відмову від надання пояснень), що свідчить про його обізнаність про наявність протоколу про порушення митних правил, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься бланк з поясненнями ОСОБА_1 від 27.07.2022 року, про відмову від надання пояснення згідност. 63 Конституції України.

Однак постановою слідчого СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області від 25.04.2023 року у кримінальному провадженні №0000085 від 26.01.2023 року за ч.3 ст. 358 КК України призначено почеркознавчу експертизу. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_1 перебуває у процесуальному статусі потерпілого.

Згідно висновоку експерта від 15.05.2023 №СЕ-19/114-23/7531-ПЧ (експерт повідомлений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причн від виконання покалених на нього обов`язків за ст. ст.384, 385 КК України), рукописні буквенно - цифрові та два підписи від імені ОСОБА_1 , які містяться в поясненні від 27.07.2022 року на ім`я начальника Тернопільської митниці ОСОБА_7 , згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 у відповідності до ст. 63 Конституції України відмовився від дачі пояснення - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 686/23256/16-ц та від 25 березня 2021 року у справі № 752/21411/17 (ЄДРСРУ № 95848812) зроблено висновок, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його.

Можливість використання в якості доказів (одного з доказів) при розгляді іншої справи, виконаних у кримінальному провадженні висновків експертиз, підтверджено Верховним Судом при розгляді справ № 678/364/15-ц (постанова від 17.10.2019 року (ЄДРСРУ № 85033223)), № 461/3675/17 (постанова від 05 лютого 2020 року) та № 9901/740/18 (постанова від 10.03.2020 року).

Враховуючи, що висновок експерта підготовлений в рамках кримінального провадження №0000085 від 26.01.2023 року за ч.3 ст. 358 КК України, відповідає положенням та вимогам закону, містить інформацію щодо предмета доказування у даній справі, то такий береться судом до уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не було дотримано законодавчо визначену процедуру розгляду протоколу складеного відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил.

Крім цього, згідно протоколу опитування у справі про порушення митних правил №0043/40300/22 від 09.11.2022 року, ОСОБА_4 вказала, що є агентом з митного оформлення ПП «Райвест», надавала послуги з декларування товару «насіння соняшнику» для ТОВ «ЛОКВОД» на підставі договору від 14.06.2022 №14/06, укладеного між ПП «Райвест» та ТОВ «ЛОКВОД». Із ОСОБА_1 вона не знайома, усі документи необхідні для заповнення та подання митної декларації їй приносив представник підприємства на імя ОСОБА_5 , а документи на транпсортний засіб та про водія їй надсилали на її електронну адресу або через месенджер. Документи нею подавались до митниці разом із заявою, після чого отримувався сертифікат перевезення EUR.1, який був підставою для зазначення у гр. 36 митної декларації коду митної преференції «410» та відповідно нарахування у гр. 47 митної декларації вивізного мита за ставкою 3,6%.

Згідно положень Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, у графі 9 митної декларації зазначаються відомості про резидента, який уклав зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту). При декларуванні товарів, що переміщуються за зовнішньоекономічним договором (контрактом) та пов`язаним з ним договором комісії, укладеним між резидентами, у графі зазначаються відомості про комісіонера, який уклав зовнішньоекономічний договір (контракт), і вчиняється запис: «Див. доп.», а в доповненні наводяться відомості про комітента.

Таким чином, у графі 9 митної декларації ЕК10АА містяться відомості про ТОВ «ЛОКВОД» саме як про резидента, яким було укладено договір №1006/2 від 10.06.2022 з Agroforward Trade FZ-LLC, про поставку товару «Насіння соняшника, українського походження, урожаю 2021 року, насипом та/або у бігбегах».

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 року у справі № 725/3788/16-а зазначив, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

При цьому, Верховний Суд у постанові від 22.05.2020 у справі № 751/1477/20 (провадження №К/9901/45268/18) зауважив, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Судом встановлено, що 14.06.2022 року між ТзОВ «ЛОКОВОД» в особі директора Мінгальова Н.В. (замовник) та Фізичною особою - підприємцем, в особі ОСОБА_3 (брокер), було укладено договір №14/06 про те, що замовник уповноважує брокера проводити від його імені та за його рахунок митне оформлення (декларування) вантажів та наждавати послуги місця прибуття автотранспорту, які замовник експортує за кордон та вантажів, які надходить замовнику по імпорту, згідно чинного законодавства Укроаїни.

В графі 14 митної декларації наводяться відомості про: декларанта, якщо товари декларуються декларантом; уповноважену особу, якщо товари декларуються особою, уповноваженою на це декларантом. Якщо товари, що переміщуються через митний кордон України іншою особою, декларуються митним брокером, додатково зазначаються серія й номер дозволу на провадження митної брокерської діяльності та дата його видачі.

Так в графі 14 митної декларації ЕК10АА декларантом вказано - ФОП ОСОБА_3 .

Порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення платником податку на прибуток (покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат, тому цей платник не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на зменшення об`єкта оподаткування на суму витрат, які він фактично поніс у зв`язку з отриманням доходу, за можливу неправомірну діяльність контрагента в ланцюгу поставок за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність цього платника щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Тобто нормативно закріплено підхід належної обачності та індивідуальної юридичної відповідальності при здійсненні господарських операцій та їх наслідків.

Такий висновок міститься у постанові Верховного суду від 02.03.2023 року у справі №804/644/16 (адміністративне провадження N К/9901/25145/18).

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України утворюють умисні, цілеспрямовані дії, зокрема про надання декларантом неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

За таких обставин, для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Таким чином, суд вважає недоведеним наявність у позивача умислу на заявлення у митних деклараціях неправдивих відомостей.

Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанову у вину ОСОБА_1 ставилось також те, що в підтвердження виробника товару «Насіння соняшнику» ОСОБА_1 надано звіт 4-сг «Звіт про посівні площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році» та 29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів ягід і винограду у 2021 році», в яких зазначено, що підприємство ФГ «Агровера Плюс» на земельних ділянках розташованих на території Дрогобицької районної ради Львівської області, здійснює діяльність, яка полягає у вирощуванні сільськогосподарських культур, а саме «Насіння соняшнику», яке в подальшому поставляє підприємству ТОВ «ЛОКОВОД», для здійснення експортних операцій.

В підтвердження своєї позиції стороною відповідача додано до матеріалів справи відповідь від 05.08.2022 на запит Тернопільської митниці від 18.07.2022, в якій зазначено, що довідка про надання земельних ділянок для обробки ФГ «Агровера Плюс» на території Дрогобицької районної ради Львівської області - не видавалась.

Однак, суд звертає увагу, що довідка від 19.04.2021 року про надання земельних ділянок для обробки ФГ «Агровера Плюс» на території Дрогобицької районної ради Львівської області не використовувалась декларантом для видачі сертифікату, не подавалсь з метою здійснення митних формальностей на підставі митної декларації ЕК10АА №UA403030/2022/012854, а тому не може ставитись позивачу у провину порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

З 27.05.2022 набрав чинності Закон України від 12 травня 2022 року № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану». Згідно цього нормативно - правового акту документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів на період до припинення чи скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, відповідно до законодавчо прийнятого рішення, не проводяться.

Однак, посадовими особами підрозділів митного аудиту в період дії воєнного стану здійснюється постійний аналіз митних оформлень на предмет виявлення ознак порушень митного законодавства шляхом аналізу документів та відомостей, які надавалися митним органам під час митного оформлення товарів, що переміщувались на митну територію України.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, після отримання листа Державної митної служби України від 08.07.2022 №20/20-01-01/7.25_390 щодо ймовірних порушень ТОВ «ЛОКВОД» митних правил, відповідачем не здійснено аналізу документів та відомостей, які надавались для митного офролмення, не досліджено зразків товару, для визначення походження такого, що врешті призвело до вивезення товару за межі території України 14.07.2022 року.

Доводи представника позивача про те, що абзац 2 ст. 485 Митного кодексу України в частині притягнення до адміністративної відповідальності, в редакції на день прийняття оскаржуваної постанови визнано таким, що не відповідає Конституції України, згідно з рішенням Конституційного Суду №4-р(II)/2022 від 15.06.2022 року, судом до уваги не беруться з огляду на наступне.

Судом встановлено, що датою винесення оскаржуваної постанови є 01.12.2022 року.

Згідно п. 6 рішення Конституційного Суду України № 4-р(II)/2022 від 15.06.2022 року, згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, статтею 91 Закону України „Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі приписи, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України враховує те, що визнання неконституційним абзацу другого статті 485 Кодексу унеможливить притягнення до відповідальності осіб за дії та (або) бездіяльність, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні діяння, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Конституційний Суд України вважає за доцільне з метою недопущення порушення митних інтересів та митної безпеки України відтермінувати втрату чинності абзацом другим статті 485 Кодексу на шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Верховна Рада України з дня ухвалення цього Рішення, але не пізніше шести місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, має привести нормативне регулювання, встановлене абзацом другим статті 485 Кодексу, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Суд відхиляє доводи представника позивача в цій частині, так як абзац 2 ст. 485 Митного кодексу України на момент винесення оскаржуваної постанови (01.12.2022р.) не втратив своєї чинності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які призвели до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 16 326, 57 грн.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст.485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст.485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів), тобто декларант або уповноважена ним особа на момент подачі декларації повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Матеріалами справи встановлено, що позивач перед здійснення митного оформлення надав митному органу електронні декларації по переміщуваному товару виданих митним органом відправлення/призначення та інші товаросупровідні документи.

Таким чином суд приходить до висновку, що митним органом не доведено факту подання позивачем до митниці неправдивої інформації чи документів, необхідних з питань зазначених в статті 485 Митного кодексу України для класифікації товару, які були направлені на зниження вартості товару та умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з ч.1ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Представник позивача в обгрунтування причин пропущення строку звернення до суду з позовом вказує, що оскаржувана постанова позивачу за місцем його проживання не направлялась, швидше він не міг оскаржити постанову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що обставини пропущення строку позовної давності є поважними, тому строк для звернення до суду з позовною заявою слід поновити.

Крім цього, позивачем сплачений судовий збір в сумі 496,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №276 від 03.02.2023 року.

Згідно з ч. 2 ст.132КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище наведеного, керуючись статтями 92, 6, 72-77, 90, 132, 139 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , поданого в його інтересах адвокатом - Стець Ростиславом Ярославовичем до Тернопільської митниці державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0043/40300/22 від 01.12.2022 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0043/40300/22 від 01.12.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці державної митної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн.

З урахуванням ч.4 ст.286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09 червня 2023 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Тернопільська митниця Державної митниці України, , адреса: 46004, м.Тернопіль, вул. Текстильна,38.

Суддя Ванівський Ю.М.