Справа № 440/10410/22
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

07 червня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/10410/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, а саме просить:

- визнати протиправним рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 14.11.2022 про проведення з 15.11.2022 фактичної перевірки тривалістю 10 (десять) діб платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності: магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.12.2019 по дату закінчення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку,

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Полтавській області від 14.11.2022 №2020-ІІ "Про проведення фактичної перевірки".

В обґрунтування позову зазначено, що позивач здійснює підприємницьку діяльність як ФОП з роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, і зареєстрована як ФОП. Зазначено, що 15.11.2022 позивач особисто не була в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться в АДРЕСА_1 , де здійснюється діяльність з роздрібної торгівлі, а на робочому місці була найманий працівник за трудовим договором ОСОБА_2 , тобто особа яка не є представником позивача в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться в АДРЕСА_1 . Позивач зазначила, що того ж дня близько 13 години 40 хв. в приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прибули двоє співробітників ГУ ДПС у Полтавській області, які надали найманому працівнику ОСОБА_2 копію завіреного наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 14.11.2022 №2020-П «Про проведення фактичної перевірки». У присутності найманого працівника ОСОБА_2 , тобто особи, яка не є представником співробітники ГУ ДПС у Полтавській області вирішили не розпочинати фактичну перевірку та залишити запит на надання документів та їх належним чином завірених копій від 15.11.2022 за підписом заступника начальника відділу Куницький Р.М. та головного державного інспектора ОСОБА_3 . Відмови від найманого працівника ОСОБА_2 , тобто особи, яка не є представником позивача, у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки не було, тому акт що засвідчує відмову не складався. Позивач зазначила, що 16.11.2022 ознайомилася із копією наказу та не погоджується з підставами проведення перевірки.

Ухвалою суду від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/10410/22, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

23.12.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому вказано, що структурним підрозділом ГУ ДПС в Полтавській області з метою виконання функцій визначених Законом та протидії порушенням в частині проведення розрахунків продажу підакцизних товарів, було проведено додатковий аналіз господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за результатами якого було видано наказ від 14.11.2022 «Про проведене-фактичної перевірки». З 15.11.2022 по 23.11.2022 було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 її місцем фактичного провадження діяльності, перед початком фактичної перевірки особі, і проводила розрахунки-продавцю магазину ОСОБА_2 були пред`явлені службові посвідчення, направлення на перевірку та вручено під підпис копію наказу на проведенні фактичної перевірки, за результатом якої було складено 23.11.2022 акт фактичної перевірки (бланк №002213), а 15.12.2022 ФОП ОСОБА_1 було направлено податкове повідомлення-рішення, тобто контролюючим органом було проведено перевірку, отже цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження є не належним способом захисту права платника податків. Крім того, зазначено, що фактична перевірка позивача проведена на підставах визначених пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про порушення платником податків законодавства та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, про що зазначено в наказі. Головного управління ДПС у Полтавській області. Крім того, зазначено, що оскаржуваний наказ є правомірним, тому відсутні підстави для задоволення позову.

04.01.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що щодо помилковості доводів контролюючого органу.

Дослідивши письмові докази у справі та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд враховує наступне.

Відповідно до наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 14.11.022 №2020-П «Про проведення фактичної перевірки» з метою контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та а підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 статті 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80, п. 82.3 ст. 82 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI, призначено проведення з 15.11.2022 фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.12.2019 по дату закінчення перевірки у встановленому в ПК України порядку.

На підставі вказаного наказу видано направлення на перевірку.

За результатами перевірки 23.11.2022 складено акт (довідку) фактичної перевірки.

Крім того, за наслідками перевірки та враховуючи виявлені в ході перевірки порушення ГУ ДПС у Полтавській області прийнято 15.12.2022 податкові повідомлення - рішення №5 та № 5.

Позивач, вважаючи наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Положеннями статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки визначено положеннями ст. 80 ПК України.

У свою чергу, умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначений статтею 81 ПК України.

Цією статтею визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як передбачено пунктом 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

На виконання оскаржуваного наказу, ГУ ДПС у Полтавській області у період з 15.11.2022 по 23.11.2022 провело фактичну перевірку із складанням відповідно до положень статті 86 ПК України акта перевірки.

Водночас позивач, звертаючись із цим позовом, просить визнати протиправним наказ про призначення перевірки, який, на його думку, прийнятий без дотримання вимог та умов, встановлених ПК України (у зв`язку із процедурними порушеннями з боку контролюючого органу).

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 КАС, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці четвертому пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 у справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи правового акта індивідуальної дії правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, розраховані на персональне (індивідуальне) застосування і після реалізації вичерпують свою дію.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 зробила правовий висновок, за змістом якого, якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Таким чином, оспорювати наказ про проведення перевірки можливо, якщо перевірка не проведена. До цього моменту можливим способом, у який особа, щодо якої призначена перевірка, може реалізувати право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе і шляхом не допуску посадових осіб до перевірки.

Суд зазначає, що звернення до суду з позовом не повинно мати на меті відновлення правопорядку, як-от констатація допущення суб`єктом владних повноважень певного правопорушення. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Дії по проведенню перевірки, висновки, викладені в акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Порушення, допущені суб`єктом владних повноважень при призначенні та/або проведенні перевірки, а так само висновки акта, можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта, дії.

Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 зазначила, що такий спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. При цьому звернуто увагу, що поняття спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду з даними позовними вимогами, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

У справі № 816/228/17 Велика Палата Верховного Суду закрила провадження у справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України з тих підстав, що спір про оскарження наказу на проведення перевірки не підлягає розгляду в порядку жодного судочинства.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 826/17123/18 ухвалила постанову від 21.02.2020 (К/9901/25669/19), в якій сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Вказана позиція надалі підтримується Верховним Судом, про що свідчать відповідні постанови Верховного Суду, зокрема, від 08.10.2021 у справі № 320/1684/19, від 17.06.2022 у справі № 826/9184/18.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, оскільки у даній справі перевірка проведена та завершена зі складанням акта перевірки, то провадження у справі належить закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись п. 1 ч. 1 статті 238, статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі №440/10410/22 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення та наказу - закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.М. Петрова