Справа № 697/1238/22
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року справа № 697/1238/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу №2 (м. Канів) Черкаського РЕЦК та СП про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2022 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до начальника відділу № 2 (м. Канів) Черкаського РЕЦК та СП (далі - відповідач), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 16.09.2022, просив:

- визнати протиправними дії відповідача, що виявилися у неправомірному заповненню безпідставними даними безстрокового тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 позивача та у відмові видати на руки безстрокове тимчасове посвідчення позивачу;

- зобов`язати відповідача анулювати безстрокове тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 позивача, як неправомірне.

- зобов`язати відповідача видати на руки нове безстрокове тимчасове посвідчення позивачу, що не проходив військову службу та не має військово-облікової спеціальності, протягом місяця із дня набрання чинності рішення суду.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у зв`язку з неправомірним оформленням його військово-облікових документів позивача визначили як особу, яка вже має досвід військової служби та має військову спеціальність. Вказує, що у відповідача зберігається його тимчасове посвідчення, в якому зазначена його військово-облікова спеціальність ВОС №600543А оператор ЕОМ та військове звання солдат рядовий. Це свідчить про те, що позивач проходив військову службу з військовим званням солдат та відповідною отриманою військово-облікова спеціальністю. Однак це не відповідає дійсності, адже позивач не проходив спеціальну військову підготовку, не вступав на військову службу, не складав Військової присяги.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 17.08.2022 адміністративну справу №697/1238/22 передано за підсудністю до Черкаського окружного адміністративного суду.

08.09.2022 адміністративна справа №697/1238/22 за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу №2 (м. Канів) Черкаського РЕЦК та СП про зобов`язання вчинити дії надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду та за наслідками автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Кульчицькому С. О.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надавши до суду 05.10.2022 відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач не проходив військової служби, тому тимчасове посвідчення військовозобов`язаного йому було виписане відповідно до пункт 3 наказу Міністра оборони України «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» від 21.11.2017 № 610 після переходу з категорії призовників до категорії військовозобов`язаних по досягненню віку 25 років.

11.10.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на необгрунтованість тверджень відповідача у відзиві.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області 23.06.2000 (а. с. 5), з 02.07.2009 перебуває на військовому обліку в другому відділі Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що підтверджується посвідченням про приписку до призовної дільниці (а. с. 9).

26.04.2018 позивачу видано тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 (замість військового квитка), в якому зазначено, що він дійсно придатний на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України за ВОС № 60054 за посадою солдат ІІ НПО рядовий. Тимчасове посвідчення видане до отримання військового квитка (а. с. 10).

Позивач, вважаючи, що відповідач неправильно оформив його тимчасове посвідчення, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до вимог частин 1-3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною першою статті 9 Закону № 2232-XII встановлено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.

На строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку) (ч. 1 ст. 15 Закону № 2232-XII).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону № 2232-XII взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України): приписані до призовних дільниць; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають приписці до призовних дільниць; звільнені зі служби у військовому резерві, які не виконали обов`язків служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів, не проходили строкову військову службу та не досягли 27-річного віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, (далі Порядок № 1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку) (п. 5 Порядку № 1487).

Відповідно до п. 20 Порядку № 1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Військово-обліковими документами є: для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаних - військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного; для резервістів - військовий квиток.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (п. 22 Порядку № 1487).

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 610 затверджено Порядок виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, відповідно до пункту першого якого визначено, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (далі - тимчасове посвідчення) є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовозобов`язаний), та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Відповідно до п. 3 Порядку № 610 тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: взяті на військовий облік військовозобов`язаних та яким присвоєно первинні військові звання офіцерського складу запасу (до надходження їх особових справ); втратили військові квитки (до їх отримання); не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності; визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду); прибули з місць позбавлення волі.

Як встановив суд, позивач з 02.07.2009 перебуває на військовому обліку та 26.04.2018 йому видано тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 .

У тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 зазначено, що позивач дійсно придатний на тимчасовий облік запасу Збройних Сил України за ВОС № 60054 за посадою солдат ІІ НПО рядовий. Тимчасове посвідчення видане до отримання військового квитка.

У позовній заяві позивач зазначив, що записи у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 свідчать про те, що він проходив військову службу із військовим званням солдат та відповідною отриманою військово-облікова спеціальністю.

З таким твердженням позивача суд не погоджується, оскільки, як було зазначено вище, відповідно до п. 3 Порядку № 610 тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які, зокрема, не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності.

Тобто, зазначені у тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 записи не свідчать про проходження позивачем військової служби та наявність у нього військово-облікової спеціальності.

Крім того, наявне у позивача посвідчення про приписку до призовної дільниці відповідно до п. 20 Порядку № 1487 є військово-обліковим документом, який свідчить про взяття позивача на військовий облік як призовника.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не заперечує те, що позивач не проходив військової служби, про що він зазначив у відзиві на позовну заяву. Тому, це питання не є спірним у справі, що розглядається.

Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного було виписано позивачу у зв`язку із переходом з категорії «призовників» до категорії «військовозобов`язаних» у зв`язку із досягненням 25-річного віку.

При цьому, посилання позивача на пункт 42 Указу Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, яким затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, суд вбачає безпідставним, адже, зазначений пункт Положення стосується лише присвоєння звання військовослужбовцям за контрактом.

Крім того, суд зазначає, що порядок ведення військового обліку військовозобов`язаних регулюється додатком 1 Мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 18.06.2018 № 321/1168.

Пунктом 2.5.10 додатку 1 визначено, що в ході взяття на військовий облік громадян призовного віку, які зараховуються у запас з різних причин за рішенням районних (міських) призовних комісій, посадові особи Р(М)ВК, у місячний термін після завершення чергового призову громадян на строкову службу, зобов`язані ... видати наказ військового комісара Р(М)ВК про присвоєння військового звання «солдат».

Пунктом 2.10.9 додатку 1 визначено, що Р(М)ВК присвоюють військове звання «солдат» і «матрос». Присвоєння цих військових звань проводиться наказом Р(М)ВК громадянам, які не пройшли військової служби, при зарахуванні їх у запас згідно із Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно встановив позивачу військове звання «солдат».

Крім того, відповідно до пункту 2.10.3 додатку 1 громадянам призовного віку, які передаються до запасу Збройних Сил України з різних причин, і жінкам, які отримали відповідну підготовку, військово-облікові спеціальності та посадові кваліфікації визначаються з урахуванням одержаної ними підготовки або цивільної спеціальності. Громадяни призовного віку, що не мають цивільної спеціальності, зараховуються на військовий облік за ВОС № 957 КОД 032.

Відповідно до копії диплома НОМЕР_3 від 30.06.2007 позивач отримав повну вищу за спеціальністю «Інформаційні управляючі системи та технології» та здобув кваліфікацію інженера-системотехніка.

Тому, відповідач за зазначеною цивільною спеціальністю визначив позивачу ВОС 600 код 543 за посадою «оператор електронних обчислювальних машин».

Таким чином, військове звання і військово-облікову спеціальність позивача визначено відповідачем як військовозобов`язаному, що не проходив строкової служби .

Посилання позивача на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 у справі № 160/8687/22 суд відхиляє, позаяк предметом спору в цій справі була законність призову позивача на військову службу, а не заповнення військово- облікових документів. Крім того, ухвалою від 27.10.2022 Третій апеляційний адміністративний суд закрив провадження у справі № 160/8687/22 та визнав нечинним рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2022.

Щодо розшифровки абревіатури «ІІ НПО» суд зазначає наступне.

Статтею 27 Закону № 2232-XII визначено, зокрема, категорії запасу.

Так, у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.

До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.

До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Тому, запис у тимчасовому посвідченні позивача, а саме «ІІ» свідчить про те, що він, як військовозобов`язаний, належить до запасу другої категорії як військовозобов`язаний, який не проходив військової служби.

Щодо абревіатури «НПО», то суд зазначає, що «НПО» розшифровується як «наземноповітряна оборона».

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необгрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ