Справа № 320/7054/23
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

08 червня 2023 року 320/7054/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в обчисленні ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ, як норми прямої дії, виключно як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відсотку втрати працездатності 70% без врахування інших положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, інших формул та розрахунків;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести обчислення ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності виключно як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відсотку втрати працездатності 70% без врахування інших положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ та положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без застосування понижуючих коефіцієнтів, , інших формул та розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, починаючи з 27.05.2019, з урахуванням здійснених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправними діями відповідача на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 у справі №640/16687/19, яким, зокрема, зобов`язано пенсійний орган здійснити з 27.05.2019 перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 27.05.2019 до моменту здійснення перерахунку. Так, позивач стверджує, що через застосування пенсійним органом формили, передбаченої Порядком №210, перерахунок його пенсії, на виконання вказаного судового рішення, було здійснено у меншому розмірі, ніж це передбачено Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, що стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем було подано до суду відзив на позов, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 13.02.2019 та має статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

У період з 04.05.1986 по 08.05.1986 позивач знаходився у відрядженні в районі Чорнобильської АЕС, де брава безпосередню участь у виконання спеціальних завдань по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та озороні громадського порядку у прилеглих районах, що підтверджується відповідною довідкою ГУ МВС України в м. Києві від 02.02.2006 №14/108.

У зв`язку з відмовою відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва за захистом своїх прав.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 у справі №640/16687/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2020, позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити з 27.05.2019 перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 27.05.2019 до моменту здійснення перерахунку.

На думку позивача, дії пенсійного органу щодо застосування формили, передбаченої Порядком №210, під час здійснення перерахунку його пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 у справі №640/16687/19, є протиправними, що стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

Вирішуючи питання про можливість розгляду адміністративного позову у цій справі, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною восьмою статті 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець зобов`язаний винести постанову про накладення на боржника штрафу, передбаченого статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження". У разі невчинення відповідачем таких дій його бездіяльність може бути визнана судом протиправною в порядку, передбаченому статтею 287 КАС України.

Крім того, відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що приписами статей 287, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: визнання бездіяльності органів державної виконавчої служби протиправною та зобов`язання їх вчинити дії у тому числі щодо накладення на відповідача штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у такій справі.

Разом з тим, за наявності обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, стаття 378 КАС України передбачає можливість встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (статті 287, 383, 378), направлених на забезпечення належного та ефективного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача (стягувача) шляхом подання позову.

Таким чином, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, та не передбачає можливості подання окремого (нового) позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, що набрало законної сили. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, відповідно до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі № 440/1810/19.

Проаналізувавши предмет позову у справі, що розглядається, з предметом спору у справі № 640/16687/19, суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 у справі № 640/16687/19.

Суд зазначає, що заявлені у цій спарві позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має право вимагати здійснення судового контролю за такими діями чи бездіяльністю або зміни способу виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 238, 241, 243, 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №320/7054/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії.

2. Копію ухвали суду надіслати (видати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Василенко Г.Ю.