Справа № 160/18389/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Крамному О.С.
представника позивача Тарасенко Д.Ю.
розглянувши у судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
15 листопада 2022 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправним позбавлення його премії та додаткової винагороди (у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану») в серпні 2022 р.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому премію та додаткову винагороду (у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану») за серпень 2022 р.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» (далі - Постанова №168) позивачу щомісячно здійснювалась виплата додаткової винагороди. Однак, зазначена додаткова винагорода за серпень 2022 року позивачу не надійшла з підстав винесення протоколу військової частини НОМЕР_1 про військове адміністративне правопорушення за вживання алкогольних напоїв (наркотичних та психотропних речовин) на території військової частини, як у службовий так і позаслужбовий час, або виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані його позбавлено премії та додаткової винагороди. На думку позивача, наявність протоколу щодо нього не обґрунтовує позбавлення його премії та грошової винагороди, передбаченої п.1 Постанови КМУ № 168 у серпні 2022 року. Вказане свідчить про незаконне порушення прав позивача внаслідок протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 стосовно ненарахування та невиплати йому премії та додаткової винагороди в серпні 2022 року, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви для відповідача.
На виконання ухвали суду від 21.11.2022 р., позивачем 07.12.2022 р. усунуті означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
10 лютого 2023 року від відповідача надійшов відзив, в якому, він заперечуючи проти позовних вимог просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що військове адміністративне правопорушення, скоєне старшим солдатом ОСОБА_1 , було виявлено співробітниками військової служби правопорядку та складено протокол від 01.08.2022 р. Факт знаходження солдата ОСОБА_1 на території підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння було встановлено Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 04.08.2022 р. Копія зазначеного протоколу військової служби правопорядку та постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2022 р. у справі № 473/1937/22, якою встановлено зазначений факт вчинення ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, надійшли на адресу військової частини НОМЕР_1 у серпні 2022 року. Таким чином, до серпня 2022 року у військової частини НОМЕР_1 були відсутні підстави для вжиття до військовослужбовця ОСОБА_1 будь - яких заходів впливу за скоєне військове адміністративне правопорушення. При цьому, і додаткова винагорода, і премія за липень 2022 року йому були виплачені у повному обсязі згідно з наказом командира військової частини. Питання виплати додаткової винагороди і премії віднесені до компетенції командира військової частини, який може, але не зобов`язаний видавати відповідні накази. При цьому, відповідно до п.5 розділу XVI військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються, зокрема, в таких випадках: за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 виплата додаткової винагороди особовому складу військової частини здійснюється на підставі наказів командира частини. До наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які, зокрема: самовільно залишили військові частини, місця служби, дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення; вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією - за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини. Виходячи з викладеного та враховуючи обставини справи, керівництво військової частина НОМЕР_1 повністю правомірно і обґрунтовано не видало накази про виплату військовослужбовцю ОСОБА_1 додаткової винагороди і премії за серпень 2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 р. розгляд справи за вказаною позовною заявою вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.03.2023 року о 14:15 год.
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Військової частини НОМЕР_1 додаткові докази, а саме:
- докази, які підтверджують дату надходження до військової частини НОМЕР_1 копії постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2022 р. у справі № 473/1937/22;
- докази щодо усіх складових грошового забезпечення, які виплачено ОСОБА_2 у липні та серпні 2022 року.
27 лютого 2023 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon, тому просить суд надати можливість приймати участь в судових засіданнях, які будуть призначені по вищевказаній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
В підготовче судове засідання 16.03.2023 р. з`явився представник позивача.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 16.03.2023 р. не з`явився.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 06.04.2023 р. о 16:00 год.
27 березня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останньою було висловлено аналогічну позиція заявлену у позовній заяві.
Наступне підготовче судове засідання призначено на 20.04.2023 р. о 15:15 год.
04 квітня 2023 року від відповідача надійшли витребувані судом документи, а саме: копія постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2022 р. у справі № 473/1937/22 з відміткою відділення персоналу та стройового штабу про реєстрацію дати та номеру надходження до військової частини НОМЕР_1 - 19.08.2022 р. та довідка фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2023 р. щодо усіх складових грошового забезпечення, які виплачено ОСОБА_2 у липні та серпні 2022 року.
В підготовче судове засідання 20.04.2023 р. з`явився представник позивача.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 20.04.2023 р. не з`явився.
В судове засідання 18.05.2023 р. з`явився представник позивача.
Представник відповідача в підготовче судове засідання 18.05.2023 р. не з`явився.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки від 01.04.2022 р. №127 військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .
Представник позивача звернувся із адвокатським запитом від 12.09.2022 р. №12/09/22 до військової частини НОМЕР_1 в якому просив надати інформацію про те, з якої причини ОСОБА_2 в серпні місяці 2022 року не було здійснено виплату грошової винагороди військовослужбовця, зокрема не виплачено додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн. та надати належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких ОСОБА_2 було позбавлено відповідних виплат.
Адміністрація Державної спеціальної служби транспорту листом від 02.11.2022 р. №518/95 за належністю опрацювало адвокатський запит від 14.09.2022 р. №14/09/22 та в межах компетенції повідомило, що за повідомленням командування військової частини НОМЕР_1 , відповідно до протоколу військової частини НОМЕР_1 про військове адміністративне правопорушення від 01.08.2022 р. №ОДМ/2/373 за вживання алкогольних напоїв (наркотичних чи психотропних речовин) на території військової частини, як у службовий, так і позаслужбовий час, або виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані солдата ОСОБА_1 позбавлено премії та додаткової винагороди за серпень 2022 року.
Відповідно до протоколу від 01.08.2022 р. ОДМ/2/373 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, старший солдат ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме поява військовослужбовця на території військової частини, в нетверезому стані в умовах особливого періоду.
Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2022 р. у справі №473/1937/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 3655 грн. в дохід держави.
Військовою частиною НОМЕР_1 було отримано вищеозначену постанову 12.08.2023 р., що підтверджується внутрішнім штампом в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки №б/н щодо виплати грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 :
Щомісячне грошове забезпечення:
2. За період з 01.08.2022 р. по 31.08.2022 р. перераховано 06.09.2022 р., на картковий рахунок 8027,68 грн. Не виплачена щомісячна премія згідно наказу командира частини від 05.09.2022 р. № 160 (за вживання алкогольних напоїв).
3. З серпня 2022 року не виплачена додаткова винагорода на період дії воєнного стану згідно наказу командира частини від 05.09.2022 р. № 161 (за вживання алкогольних напоїв).
Грошова допомога для оздоровлення за 2022 рік, згідно наказу командира частини:
Позивач, не погоджуючись з діями відповідача щодо позбавлення премії та додаткової винагороди в серпні 2022 р., звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок виплати премії військовослужбовцям передбачений розділом XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 р. № 260.
Відповідно до пункту 5 розділу XVI Наказу №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, зокрема, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини.
Глава 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення (Військові адміністративні правопорушення) містить статтю 172-20 «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів», тобто вказане правопорушення належить до військових адміністративних правопорушень.
Щодо позовних вимог в частині оскарження позбавлення позивача премії у серпні 2022 р. суд зазначає таке.
Підставою для невиплати позивачу премії та додаткової винагороди за серпень 2022 року став факт вживання позивачем алкогольних напоїв (наркотичних чи психотропних речовин) на території військової частини, як у службовий, так і позаслужбовий час, або виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані.
Вказані обставини були дослідженні та встановлені судом у постанові Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2022 р. у справі №473/1937/22, яка набрала законної сили 16.08.2022 р., та якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 3655 грн. в дохід держави.
Отже, вживання позивачем алкогольних напоїв (наркотичних чи психотропних речовин) на території військової частини, як у службовий, так і позаслужбовий час, або виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані встановлено постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2022 р. у справі №473/1937/22, відтак такі обставини відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.
Таким чином, відповідно до пункту 5 розділу XVI Наказу № 260, відповідач мав право позбавити ОСОБА_1 премії за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння).
Стосовно доводів позивача про неправомірність позбавлення його премії саме за серпень 2022 року, оскільки з проколу про військове адміністративне правопорушення вбачається, що порушення було вчинено 31.07.2022 р., а тому законним було б позбавлення премії за липень 2022 року, суд зазначає таке.
Оскільки вчинене правопорушення належить до військових адміністративних правопорушень та суд постановою наклав за це стягнення, таке позбавлення премії відбувається за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини, як це передбачено пунктом 5 розділу XVI Наказу № 260.
Встановлені у цій справі обставини свідчать, що постанова Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2022 р. у справі № 473/1937/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та застосовано до нього стягнення, надійшла до Військової частини НОМЕР_1 12.08.2023 р., що підтверджується внутрішнім штампом в/ч НОМЕР_1 , тому відповідач обґрунтовано позбавив ОСОБА_1 премії саме за серпень 2022 р., тобто за той місяць, у якому надійшла постанова суду.
Щодо позовних вимог в частині оскарження позбавлення позивача додаткової винагороди у серпні 2022 р. суд зазначає таке.
Фактичною підставою для не виплати позивачу премії та додаткової винагороди за серпень 2022 року став факт вживання позивачем алкогольних напоїв (наркотичних чи психотропних речовин) на території військової частини, як у службовий, так і позаслужбовий час, або виконання обов`язків військової служби у нетверезому стані.
У відзиві на позов відповідач в обґрунтування своїх дій зазначає, що відповідно до законодавства виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), а тому командир має право, але не зобов`язаний видавати відповідні накази.
З цього приводу суд зазначає, що повноваження командира військової частини щодо встановлення додаткової надбавки не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (тобто не є дискреційним повноваженням).
Також передбачено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Проте, ця норма є імперативною для командирів (начальників), а не такою, що встановлює дискреційні повноваження діяти на сласний розсуд.
Це означає, що за наявності визначених підстав для виплати додаткової винагороди, у командира виникає обов`язок, а не право, видати відповідний наказ для реалізації права особи на таку допомогу.
Отже, вирішуючи питання щодо встановлення додаткової винагороди, командир керується положеннями законодавства, а не власним розсудом.
Таким чином, у разі встановлення судом наявності права особи у спірний період на отримання додаткової винагороди, той факт, що командир військової частини не видав відповідний наказ, означає для суду наявність підстав для зобов`язання відповідача виплатити додаткову винагороду.
Крім того, в обґрунтування своїх вимог відповідач зазначає, що додаткова винагорода ОСОБА_1 не була виплачена на підставі пункту 5 розділу XVI Наказу №260, відповідно до якого військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у випадках, зокрема, вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини.
Суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки за змістом вказаної норми, передбачено позбавлення саме премії, а не додаткової винагороди.
Відповідно до пункту 4 розділу I Наказу № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає:
оклад за військовим званням;
надбавку за вислугу років;
підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;
надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;
доплати за науковий ступінь та за вчене звання;
морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування;
одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби;
інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
Отже, премія та інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України, це різні складові грошового забезпечення, які не можна ототожнювати.
При цьому, пунктом 5 розділу XVI Наказу № 260 передбачено право відповідача позбавити військовослужбовця, у визначених цим наказом випадках, саме премії, але не додаткової винагороди.
Саме такі наслідки у вигляді позбавлення премії військовослужбовця були застосовані відповідачем.
Проте, чинним на час спірних правовідносин законодавством не було передбачено права відповідача позбавляти військовослужбовця додаткової винагороди.
Разом з цим відповідач у своєму відзиві на позов в обґрунтування своїх вимог зазначає, що з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, видано Окреме доручення Міністерства оборони України від 23.06.2022 р. № 912/з/29, згідно з яким до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які, зокрема, вживали алкогольні напої на території військової частини.
Проте, суд не може погодитись із такими доводами відповідача з огляду на таке.
Частина 3 статті 117 Конституції України передбачає, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.
Державна реєстрація нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, які виступають суб`єктами нормотворення, здійснюється відповідно до Указу Президента України від 3 жовтня 1992 р. № 493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади".
Пунктом 1 зазначеного Указу установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.
Спеціальний порядок державної реєстрації нормативно-правових актів установлено Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.92 (далі-Положення).
Критерієм чинності таких актів та їх застосування є державна реєстрація нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та занесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, який запроваджений згідно з Указом Президента України від 27.06.1996 р. № 468. Державна реєстрація полягає у тому, що такі нормативно-правові акти проходять правову експертизу на відповідність Конституції України, законам України та іншим актам законодавства.
Проте, Окреме доручення Міністерства оборони України від 23.06.2022 р. № 912/з/29 не є нормативно правовим актом, зареєстрованим у встановленому порядку.
Відтак, позбавлення особи додаткової винагороди на підставі такого документа, що не зареєстрований у встановленому порядку, суперечить Конституції України.
Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, визнання протиправними дії відповідача щодо позбавлення ОСОБА_1 додаткової винагороди та зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду за серпень 2022 р. В решті позовних вимог необхідно відмовити.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо позбавлення ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в серпні 2022 р.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за серпень 2022 р.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 06.06.2023 р.

Суддя А.В. Савченко