Справа № 499/718/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 р.м.ОдесаСправа № 499/718/22
Головуючий в 1 інстанції: Кравчук О.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Представник позивача - Григоржевський М.С., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якій просить скасувати постанови у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі: серії ВМ №00006879 від 06 січня 2022 року, серії ВМ №00008911 від 25 січня 2022 року, серії ВМ №00009373 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009392 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009393 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009405 від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009412 від 31 січня 2022 року (далі - також постанови) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник позивача у позовній заяві зазначає наступне.

Протягом січня 2022 року відповідачем винесені постанови, за якими позивача визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених частиною 2 статті 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в загальному розмірі 289 000 гривень; на момент прийняття постанов була відсутня процедура зважування транспортних засобів в автоматичному режимі; процедура зважування транспортних засобів регулюється Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 жовтня 2007 року (далі - також Порядок №879) та Вимогами до облаштування та технічного оснащення зон габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Міністерства інфраструктури України №255 від 28 липня 2016 року (далі - також Вимога №255); Порядок №879 та Вимоги №255 не регулюють процедуру зважування транспортних засобів у автоматичному режимі на WIM-комплексах; законодавство передбачає необхідність наявності затвердженої методики, за якою має здійснюватися процедура вимірювання, яка відсутня; поняття «навантаження на вісь» законодавством не визначене; постанови не містять посилання на технічний засіб, який здійснював фото та відеофіксацію порушення; під час винесення постанов відповідач порушив право позивача на захист; посадові особи відповідача жодного разу не викликали позивача для дачі особистих пояснень, подання доказів, що свідчить про формальність розгляду справ; у порушення пункту 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512 (далі - також Інструкція №512) посадові особи відповідача жодного разу не зверталися до позивача за поясненнями та отриманням інформації про вантаж; позивач є керівником (директором) Товариства з обмеженою відповідальністю «Белогві»; в ТОВ «Белогві» на балансі перебуває близько 1000 вантажівок, які кожного дня здійснюють перевезення вантажів; на ТОВ «Белогві» створені всі можливі та необхідні умови для недопущення порушення перенавантаження транспортних засобів; 09 лютого 2022 року внесені зміни до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, якими збільшено граничні вагові ліміти в залежності від відстані здвоєних/строєних осей за наявності нової кваліфікованої ознаки - спарені колеса, що суттєво зменшує, або повністю виключає відповідальність позивача; в деяких постановах місцем вчинення правопорушення зазначена автомобільна дорога М-04 (186337 Дніпропетровська область), яку було ліквідовано постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2021 року №1242 «Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення»; позивач ознайомився зі змістом постанов лише 06 вересня 2022 року після отримання відповіді на адвокатський запит; просить поновити процесуальні строки для подання позовної заяви (т.1 а.с.1-17).

19 жовтня 2022 року представник відповідача Ковальчук Вікторія Михайлівна подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила наступне.

Позивач пропустив десятиденний строк на оскарження постанов; обґрунтування причин поважності пропущення строку звернення до суду не відповідають дійсності, оскільки постанови направлялися позивачу поштою та були отримані ним особисто; в разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27 грудня 2019 року (далі - також Порядок №1174); здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу, визначати кількість осей транспортного засобу, вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу, фотофіксацію, тощо; відсутність методики не є підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, й не свідчить, що процедура зважування відбулась з порушенням норм чинного законодавства, або були спотворені дані зважування; постанови містять всю необхідну інформацію передбачену КУпАП, зокрема інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами щодо зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; перевищення габаритно-вагових параметрів на автомобілях ТОВ «Белогві» носить системний характер, оскільки позивач зазначає про ухвалення стосовно нього 400 постанов; на момент розроблення сертифікатів перевірки типу та підсистеми вагового контролю, габаритного контролю, ідентифікації транспортного засобу, які видаються на 10 років, постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року №55 затверджено Перелік автомобільних доріг загального користування державного значення, серед яких зазначено автомобільну дорогу М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине (на місто Волгоград через міста Дніпро, Донецьк); 29 квітня 2021 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 року №55, за якими об`єднано дороги М-12 та М-04 в транс українську магістраль М-30, тобто фактично відбулась лише заміна назви автомобільної дороги, яка не впливає на суть адміністративного правопорушення, не спростовує, не скасовує правопорушення (т.1 а.с.123-142).

02 грудня 2022 року представник відповідача подала до суду додаткові пояснення, в яких зазначила про те, що через відсутність відомостей про належного користувача транспортних засобів, встановлено, що їх власником є ТОВ «Белогві», тому відповідно до приписів КУпАП до адміністративної відповідальності притягнуто позивача; проекти оскаржуваних постанов формуються автоматично, автодорога в проектах постанов зазначається відповідно до сертифікатів на автоматичні прилади для зважування дорожніх транспортних засобів у русі (т.2 а.с.89-93).

19 грудня 2022 року представник позивача подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що неправильне зазначення місця вчинення правопорушення є підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності; підставою позову є неправильне зазначення місця вчинення правопорушення, таких двох атрибутів, як індекс дороги так і його кілометраж, що породжує неоднозначне трактування постанов та унеможливлює однозначне визначення місця вчинення правопорушення (т.2 а.с.164-169).

18 січня 2023 року представник відповідача подала до суду додаткові пояснення, в яких зазначила таке: майданчик зважування в русі WIM 20 (WAGA-WIM 35, заводський номер 7 не змінював свого фактичного місця розташування (т.2 а.с.184-185).

Представник позивача в судових засіданнях 09 листопада 2022 року, 19 грудня 2022 року, 06 лютого 2023 року підтвердив обставини, зазначені в позовній заяві, додаткових поясненнях та просив задовольнити позовну заяву.

Представник позивача в судових засіданнях 09 листопада 2022 року, 19 грудня 2022 року, 06 лютого 2023 року підтвердила обставини, зазначені у відзиві, додаткових поясненнях та просила в задоволенні позовної заяви відмовити.

Позивач, відповідач, діючи через своїх представників, до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали, хоча повідомлені належним чином про час, дату та місце судового розгляду справи.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення - задоволено.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича від 06 січня 2022 року серії ВМ №00006879 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасовано.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича від 25 січня 2022 року серії ВМ №00008911 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасовано.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009373 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасовано.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009392 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасовано.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009393 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасовано.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владислава Олеговича від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009405 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасовано.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владислава Олеговича від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009412 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасовано.

Справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення за постановами серії ВМ №00006879 від 06 січня 2022 року, серії ВМ №00008911 від 25 січня 2022 року, серії ВМ №00009373 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009392 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009393 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009405 від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009412 від 31 січня 2022 року надіслати на новий розгляд до Державної служби України з безпеки на транспорті.

Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань з відповідного суб`єкта владних повноважень, на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 3473 (три тисячі чотириста сімдесят три) гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Іванівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції є таким, що підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

20 березня 2023 року (вх.№5808/23) на адресу суду апеляційної інстанції від представника позивача - адвоката Григоржевського Максима Сергійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, згідно постанови серії ВМ №00006879 від 06 січня 2022 року позивач допустив рух транспортного засобу FORD CARGO 3542D, державний номер НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 38% (10,292 тон), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 132-1 КУпАП (т.1 а.с.28-29).

Згідно постанови серії ВМ №00008911 від 25 січня 2022 року позивач допустив рух транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 12,3% (7,422 тон), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 132-1 КУпАП (т.1 а.с.24-25).

Згідно постанови серії ВМ №00009373 від 31 січня 2022 року позивач допустив рух транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_3 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 20,3% (6,929 тон), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 132-1 КУпАП (т.1 а.с.21).

Згідно постанови серії ВМ №00009392 від 31 січня 2022 року позивач допустив рух транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_4 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 7,6% (7,85 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 60% (14,479 тон), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 132-1 КУпАП (т.1 а.с.20).

Згідно постанови серії ВМ №00009393 від 31 січня 2022 року позивач допустив рух транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_5 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 7.8% (7.948 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 66,4% (15,714 тон), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 132-1 КУпАП (т.1 а.с.21).

Згідно постанови серії ВМ №00009405 від 31 січня 2022 року позивач допустив рух транспортного засобу FORD 3542D, державний номер НОМЕР_6 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 38,2% (10,335 тон), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 132-1 КУпАП (т.1 а.с.26-27).

Згідно постанови серії ВМ №00009412 від 31 січня 2022 року позивач допустив рух транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_3 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 24% (7,623 тон), чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 132-1 КУпАП (т.1 а.с.22).

26 серпня 2022 року державним виконавцем Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському району Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) на підставі постанов ВМ №00009373, ВМ №00009392, ВМ №00009412, ВМ №00009393 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень (т.1 а.с.54 -57).

Згідно сертифікатів повірки законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки виданих 26 жовтня 2021 року, чинних до 26 жовтня 2022 року, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС). Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM). Підсистема вагового контролю ТЗ, розташованому: на Р-03, Північно-східного обхід м. Києва, км. 19+543 (WIM4) GPS: 50.42495882.30.8.3857.376, смуги 1, 2, прямий напрямок руху, смуга 3, 4 зворотній напрямок руху; на М-03 Київ-Харків-Довжанський, км. 81+000 (WIM3) GPS: 50,261979,31,519412, смуга 3, 4, зворотній напрямок руху (далі - також прилади), відповідають вимогам ДСТУ OIML R 134-1:12010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробувань» (т.1 а.с.221-232).

За сертифікатами відповідності, виданими 23 грудня 2020 року, прилади відповідають затвердженому типу, описаному в сертифікатах перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту (т.1 а.с.233-250, т.2 а.с.1-2).

Наказом №345-ПЕР від 30 вересня 2021 року позивача призначено на посаду директора ТОВ «Белогві» (т.2 а.с.65).

За договором про надання послуг техніки від 02 січня 2020 року №0201/20 ТОВ «Белогві» взяло на себе обов`язок передати товариству з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» будівельну техніку (далі - також Договір) (т.2 а.с.71-73).

Відповідно до акту приймання - передачі до Договору ТОВ «Белогві» передало ТОВ «Автомагістраль-Південь» техніку (т.2 а.с.66-68).

З листа заступника начальника Головного сервісного центру МВС від 15 листопада 2022 року вбачається, що в Єдиному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про належних користувачів транспортних засобів FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_4 , FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_3 , FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_3 , FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_5 , FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_2 , FORD CARGO 3542D, державний номер НОМЕР_6 , FORD CARGO 3542D, державний номер НОМЕР_1 (далі - також транспортні засоби)(т.2 а.с.98).

З реєстраційних карток транспортних засобів вбачається, що власником транспортних засобів є ТОВ «Белогві» (т.2 а.с.154-160).

З листа голови Державного агентства автомобільних доріг України від 12 січня 2023 року вбачається, що майданчик зважування в русі WIM20 М-04 Знам`янка - Луганськ - Ізварине (на м. Волгоград через м.Дніпро, м.Донецьк), км 186+337: не змінив своє фактичне місце розташування; розташований на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-30 Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине (через м.Вінницю, м.Кропивницький) км 949+608 (т.2 а.с.187-188).

Не погоджуючись з вищезазначеними постановами у справах про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до вимог п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно з вимогами п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином, Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Тобто, законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. №1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. №1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. №623).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають (стаття 8 КУпАП).

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій.

Вимогами ч.ч.2,3 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з вимогами ч.4 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху (пункт 1 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (пункт 7 Порядку 1174).

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (пункт 12 Порядку 1174).

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку 1174).

Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності) (пункт 15 Порядку1174).

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги (пункт 17 Порядку 1174).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3 ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними . Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення (пункт 22.5 ПДР (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення): на здвоєні осі, якщо відстань між осями менше як 1 метр - 11,5 т, від 1 до 1,3 метра 16 т.,від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах - 18 т, від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 19 т., від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни - 23 т., від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20 т, на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше - 21 т, понад 1,3 до 1,4 метра - 24 т. Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (пункт 22.5 ПДР в редакції на час ухвалення судового рішення).

Під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатку 1 до цієї Інструкції (пункт 3 розділу II Інструкції 512).

Під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі;відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою;наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи;наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (пункт 4 розділу II Інструкції 512).

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанови у справі про адміністративне правопорушення не містять відомостей, на підставі яких встановлено перевищення маси вантажу (нормативних параметрів) навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу, що ставить під сумнів достовірність зроблених відповідачем вимірювань стосовно вантажу, який перевозився відповідним транспортним засобом, оскільки, на думку суду першої інстанції, не можливо встановити на підставі чого відповідач, не визначивши тип, модель, марку причепу/напівпричепу, категорію транспортного засобу, для розрахунку відсотку перевищення маси нормативних параметрів навантаження зробив такі висновки.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач не надав належних доказів вимірювання фактичного навантаження на здвоєну вісь відповідного транспортного засобу та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Водночас, окрім наведених підстав для скасування постанов, суд першої інстанції звернув увагу на те, що постанови винесені з порушенням вимог статті 36 КУпАП, яка регламентує порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень.

Отже, суд першої інстанції вважає, що в разі вчинення особою кількох адміністративних правопорушень, стягнення повинно бути накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, якщо має місце виконання таких умов поглинання міри відповідальності: особою відповідальною за вчинення кількох адміністративних правопорушень є одна й та ж особа; справи про такі правопорушення розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що є підстави для скасування постанов та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу.

Щодо процесуального строку звернення до суду із даним позовом, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за поданими сторонами повідомленнями неможливо достовірно встановити, що саме позивач отримав зазначені поштові відправлення, в яких була покладена кожна з оскаржуваних постанов.

Стороною відповідача не доведено належними, достовірними, достатніми доказами, що постанови були безпосередньо вручені позивачу, за умов заперечення представником позивача таких обставин.

Крім того, як зазначає сторона позивача, протягом грудня 2021 - січня 2022 року позивач отримав близько 400 аналогічних постанов і всі вони без виключення були у належний строк оскаржені до суду. Сім постанов, які є предметом розгляду цієї справи, нічим не відрізняються від усіх інших, однак не були отримані позивачем своєчасно.

Як зазначає позивач, про наявність постанов, які не були оскаржені, ОСОБА_1 довідався після того, як було відкрито виконавче провадження і йому в застосунок «Дія» прийшли повідомлення. Після чого, адвокатом позивача було скеровано адвокатські запити, для отримання вказаних постанов і в найкоротший час їх було оскаржено до суду.

Відтак, колегія суддів вважає, що строк на звернення з позовом щодо оскарження постанов слід відраховувати з 06 вересня 2022 року, тобто з моменту отримання представником позивача відповіді на запит.

У контексті цього суд апеляційної інстанції наголошує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, тому позивач має право на реалізацію оскарження постанов.

Стосовно суті позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.229, 255, 279-5, 279-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, частини другої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 року №460, Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, та з метою нормативно-правового врегулювання питань здійснення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті проваджень у справах про адміністративні правопорушення наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512 затверджено, зокрема, Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Пунктом 3 Інструкції (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Як вбачається з оскаржуваних постанов ВМ №00006879 від 06 січня 2022 року, ВМ №00008911 від 25 січня 2022 року, ВМ №00009373 від 31 січня 2022 року, ВМ №00009392 від 31 січня 2022 року, ВМ №00009393 від 31 січня 2022 року, ВМ №00009405 від 31 січня 2022 року ВМ №00009412 від 31 січня 2022 року, вони містять всі необхідні реквізити, відповідно до додатку 1 Інструкції.

Стосовно постанови ВМ №00008911 від 25 січня 2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, постановою встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 12,3% (7,422 т.).

За обставинами справи, позивач є власником транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_2 .

Як вбачається зі спірної постанови, вона містить масу перевищення вагової норми (нормативних параметрів) та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси (навантаження на строєні осі) типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу (навантаження на строєні осі) транспортного засобу в момент зважування.

Згідно додаткової інформації групове навантаження транспортного FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_2 складає 29 422 т. (т.1 а.с.207).

Перевищення параметрів зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%

Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ ОІМL R 134 1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Отже, розрахунок перенавантаження виглядає так:

(29422-22000-16%*29422) /22000) х100 = 12,3%

Як зазначено раніше, відповідальність відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП наступає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 %.

Отже, в даному випадку, на думку колегії суддів, позивач правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., тобто у межах санкції наведеної статті.

Щодо постанови ВМ №00009392 від 31 січня 2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, постановою встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 7,6% (7,85 тон), навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 60% (14,479 тон).

За обставинами справи, позивач є власником транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_4 .

Як вбачається зі спірної постанови, вона містить масу перевищення вагової норми (нормативних параметрів) та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси (навантаження на строєні осі) типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу (навантаження на строєні осі) транспортного засобу в момент зважування.

Згідно додаткової інформації групове навантаження транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_4 складає 30 479 т. (т.1 а.с.212).

Перевищення параметрів зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою, наведеною вище.

Отже, розрахунок перенавантаження виглядає так:

(30479-16000-16%*30479) /16000) х100 = 60%

Як зазначено раніше, відповідальність відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП наступає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 %.

Отже, в даному випадку, на думку колегії суддів, позивач правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 грн., тобто у межах санкції наведеної статті.

Стосовно постанови ВМ №00009393 від 31 січня 2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, постановою встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 7,8% (7,948 тон), навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 66,4% (15,714 тон).

За обставинами справи, позивач є власником транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_5 .

Як вбачається зі спірної постанови, вона містить масу перевищення вагової норми (нормативних параметрів) та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси (навантаження на строєні осі) типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу (навантаження на строєні осі) транспортного засобу в момент зважування.

Згідно додаткової інформації групове навантаження транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_5 , складає 31 714 т. (т.1 а.с.213).

Перевищення параметрів зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою, наведеною вище.

Отже, розрахунок перенавантаження виглядає так:

(31714-16000-16%*31714) /16000) х100 = 66,5%

Як зазначено раніше, відповідальність відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП наступає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 %.

Отже, в даному випадку, на думку колегії суддів, позивач правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 грн., тобто у межах санкції наведеної статті.

Колегія суддів зауважує, що з урахуванням процентного навантаження на осі, що зазначене в вищевказаних постановах ВМ №00008911 від 25 січня 2022 року, ВМ №00009392 від 31 січня 2022 року, ВМ №00009393 від 31 січня 2022 року, відсутня можливість зменшення відповідальності позивача, застосувавши зворотну дію в часі в силу приписів статті 58 Конституції України, статті 8 КУпАП.

Щодо постанов ВМ №00009373 від 31 січня 2022 року, ВМ №00009412 від 31 січня 2022 року колегія суддів зазначає наступне.

Так, постановою ВМ №00009373 від 31 січня 2022 року встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 20,3% (6,929 тон).

Постановою ВМ №00009412 від 31 січня 2022 року встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 24% (7,623 тон).

За обставинами справи, позивач є власником транспортного засобу FORD CARGO 4142D, державний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тому, в разі вчинення особою кількох адміністративних правопорушень, стягнення повинно бути накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, якщо має місце виконання таких умов поглинання міри відповідальності: особою відповідальною за вчинення кількох адміністративних правопорушень є одна й та ж особа; справи про такі правопорушення розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою).

Колегія суддів зауважує, що вищезазначені постанови ВМ №00009373 від 31 січня 2022 року, ВМ №00009412 від 31 січня 2022 року винесенні стосовно однієї й тією ж відповідальної особи, однією і тією ж посадовою особою (старшим державним інспектором Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Савченком В.О).

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що фактично порушено порядок накладення адміністративного стягнення, оскільки один інспектор при виявленні принаймні двох порушень стосовно однієї й тією ж відповідальної особи повинен був одночасно розглянути справу щодо виявлених порушень та накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зазначені постанови підлягають скасуванню з направленням на новий розгляд до Державної служби України з безпеки на транспорті.

Стосовно постанови ВМ №00009405 від 31 січня 2022 року колегія суддів зазначає наступне.

Постановою ВМ №00009405 від 31 січня 2022 року встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 38,2% (10,335 тон).

За обставинами справи, позивач є власником транспортного засобу FORD 3542D, державний номер НОМЕР_6 .

Як углядається з фотоматеріалів (т.1 а.с.201-202), транспортний засіб FORD 3542D, державний номер НОМЕР_6 має строєні осі.

Тобто, в даному випадку, контролюючий орган невірно визначив у постанові технічні властивості транспортного засобу, тобто модель та протиправно притягнув позивача до адміністративної відповідальності в межах санкції ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню з направленням на новий розгляд до Державної служби України з безпеки на транспорті.

Щодо постанови ВМ №00006879 від 06 січня 2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Так, постановою встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22,5 ПДР України: навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 38% (10,292 тон).

За обставинами справи, позивач є власником транспортного засобу FORD CARGO 3542D, державний номер НОМЕР_7 .

Як вбачається зі спірної постанови, вона містить масу перевищення вагової норми (нормативних параметрів) та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси (навантаження на строєні осі) типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу (навантаження на строєні осі) транспортного засобу в момент зважування.

Згідно додаткової інформації групове навантаження транспортного засобу FORD CARGO 3542D, державний номер НОМЕР_4 складає 26 292 т. (т.1 а.с.209).

Перевищення параметрів зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу контролюючий орган здійснив за формулою, наведеною вище.

Отже, розрахунок перенавантаження, зроблений відповідачем виглядає так:

(26292-16000-16%*26292) /16000) х100 = 38%

Як зазначено раніше, відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП відповідальність наступає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5 %.

Одночасно колегія суддів зазначає, що оскільки після винесення постанов в пункті 22.5 ПДР були змінені допустимі параметри навантаження на здвоєні осі, що фактично призводить до скасування або зменшення відповідальності позивача, тому ці положення, в силу приписів статті 58 Конституції України, статті 8 КУпАП мають зворотну дію в часі.

У контексті цього щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України сформовані висновки, викладені у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням процентного навантаження на осі, що зазначене у вищевказаній постанові ВМ №00006879 від 06 січня 2022 року, наявна можливість зменшення відповідальності позивача, застосувавши зворотну дію в часі в силу приписів статті 58 Конституції України, статті 8 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що в порядку зворотності дії в часі, постанови не визнаються незаконними та протиправними, а скасовується з підстав зміни параметрів або звільнення позивача від відповідальності в силу дії нормативно-правового акта.

Отже, в даному випадку, на думку колегії суддів, позивач неправомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та на нього неправомірно накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 000 грн.

Відтак, встановлені колегією обставини є підставою для скасування постанови ВМ №00006879 від 06 січня 2022 року та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною службою України з безпеки на транспорті 25.04.2023 року (вх.№9033/23) до суду апеляційної інстанції надійшли доповнення до апеляційної скарги, в якій апелянт просить скасувати додаткове рішення Іванівського районного суду Одеської області від 12.04.2023 року по справі №499/718/22 в частині стягнення з Укртрансбезпеки на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. та ухвалити нове, яким в задоволенні заяви представника позивача відмовити повністю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

З огляду на те, що доповнення до апеляційної скарги подані Державною службою України з безпеки на транспорті лише 25.04.2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що зазначені доповнення не підлягають розгляду в рамках даного апеляційного провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до приписів ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити частково.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 22 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення - скасувати.

Прийняти у справі №499/718/22 нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича від 06 січня 2022 року серії ВМ №00006879 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасувати.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченка Владислава Олеговича від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009373 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасувати.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владислава Олеговича від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009405 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасувати.

Постанову старшого державного інспектора відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владислава Олеговича від 31 січня 2022 року серії ВМ №00009412 щодо накладення на ОСОБА_1 штрафа в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - скасувати.

Справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення за постановами серії ВМ №00006879 від 06 січня 2022 року, серії ВМ №00009373 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009405 від 31 січня 2022 року, серії ВМ №00009412 від 31 січня 2022 року направити на новий розгляд до Державної служби України з безпеки на транспорті.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.