Справа № 280/1696/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Справа № 280/1696/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивачка просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування позивачці періоду роботи з 13.07.1999 по 25.07.2000 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачці період її роботи з 13.07.1999 по 25.07.2000 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у зв`язку із чим перерахувати та виплачувати їй пенсію з 09.02.2022, із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що при призначенні пенсії відповідачем до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період її роботи з 13.07.1999 по 25.07.2000. Вказаний період не зараховано до пільгового стажу, оскільки підприємство, на якому вона працювала своєчасно не провело атестацію робочих місць. Позивачка вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки вважає, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації. З посиланням на практику Верховного Суду просить задовольнити позов.

Ухвалою від 24.03.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судовий розгляд призначений без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив в якому зазначив, що за періоди з 13.07.1999 по 25.07.2000 відсутнє підтвердження атестації робочого місця. Також не зазначені причини відсутності такої атестації. Отже у відповідача відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу період з 13.07.1999 по 25.07.2000. Таким чином, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши усі наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням від 26.02.2023 №65 ГУ ПФУ в Запорізькій області призначило ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 09.02.2022, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2022 у справі №280/3146/22.

Вказану обставину підтверджує відповідач у наданому відзиві.

За доданими документами до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період роботи позивачки з 13.07.1999 по 25.07.2000, згідно довідки від 08.02.2022 №13/40 та записів трудової книжки, оскільки відсутні відомості щодо про проведення атестації робочих місць за вказаний період.

Зазначене підтверджується розрахунком стажу позивачки від 26.02.2023 та не заперечується відповідачем у відзиві.

З матеріалів справи судом також встановлено, що у спірний період з 13.07.1999 по 25.07.2000 позивачка працювала на ПрАТ «Укрграфіт» машиністом крана (кранівником), що передбачено Списком №1 розділ VII підрозділ 8а позиція 7.8а Постанов КМУ від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №36.

Вищевказане підтверджується копією трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 , довідкою ПрАТ «Укрграфіт» від 08.02.2022 №13/40 та не заперечується сторонами.

Первинна атестація робочого місця позивачки була проведена згідно із наказом про атестацію робочих місць від 13.07.1994 №288.

Наступна атестація робочого місця позивачки була проведена згідно із наказом від 26.07.2000 №363.

Вказані факти не є спірними.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не зарахований період її роботи з 13.07.1999 по 25.07.2000 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. Міністерством праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах щодо атестації робочого місця у подібних правовідносинах, а саме:

« особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник».

Аналогічна правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 28 січня 2022 року у справі №712/6210/16-а та у справі №486/1100/16-а, від 18 лютого 2022 року у справі №360/4639/20, та інших.

Крім того, Верховний Суд у постановах від 21.11.2018 у справі №750/11115/16-а, від 31.03.2020 у справі №446/656/17 та у справі №127/16245/17, від 06.04.2022 у справі №457/1407/13-а дійшов висновку, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з вищевикладеного період роботи позивачки з 13.07.1999 по 25.07.2000 відноситься до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та має бути врахований при розрахунку пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому суд зазначає, що протиправними є саме дії відповідача, а не бездіяльність, щодо не врахування зазначеного періоду до пільгового стажу за Списком №1.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

При зверненні до суду з даним позовом позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., який слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати позивачкою до стягнення не заявлялись.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 13.07.1999 по 25.07.2000 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 період її роботи з 13.07.1999 по 25.07.2000 до пільгового стажу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, у зв`язку із чим перерахувати та виплачувати їй пенсію з 09.02.2022, із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривені 60 (шістдесят) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «08» червня 2023 року.

Суддя Р.В. Кисіль