Справа № 380/4998/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4998/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Морська Г.М. розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) у якому просить (мовою оригіналу):

"1. Прийняти даний адміністративний позов розгляду.

2. Застосувати заходи забезпечення даного позову, а саме зупинити стягнення на підставі Постанови відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №35347 від 22.02.2023 року.

3. Визнати протиправною та скасувати Постанову відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №35347 від 22.02.2023 року."

Ухвалою від 21.03.2023 відкрите спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.01.2023 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Вінтоняком М.Д. на місці автодороги Н-10 «Стрий- Мамалига», км. 105+900м. с. Чукалівка, пл. ГВК здійснена перевірка транспортного засобу марки MercedesBenz, номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якої складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №324508 від 16.01.2023. Відповідно до змісту Акту, під час перевірки виявлено порушення ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» п.6.1. Наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010 та п.3.3. Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010, під час надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом «Львів - Поляниця» перевізник не забезпечив водія оформленою особистою карткою водія та роздруківкою з цифрового тахографа чим порушено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

22.02.2023 року начальником відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Шульгою Олександром було проведено розгляд справи про порушення законодавства автомобільний транспорт та винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №35347 від 22.02.2023року (надалі - Постанова) згідно з якою постановлено стягнути з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

Позивач стверджує про незаконність спірної постанови, оскільки у акті зазначено транспортний засіб марки MercedesBenz, номерний знак НОМЕР_1 , а він є власником автомобіля марки MercedesBenz, номерний знак НОМЕР_2 .

Крім цього зазначає, що управління транспортними засобами без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є окремо виділеною підставою для притягнення до відповідальності саме за абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-111, тобто є спеціальною нормою закону. Така норма закону передбачає санкцію у вигляді накладення штрафу у розмірі, значно меншому, ніж за порушення, передбачені абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-111, за яким у даному випадку притягнуто позивача до відповідальності, крім цього така відповідальність передбачена саме за здійснення міжнародних перевезень, що є обов`язковою умовою. Таким чином, обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також відповідальність за недотримання вказаних вимог покладено на водіїв, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення. Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що Відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність у Позивача документів, передбачених ст. 39 «Про автомобільний транспорт» та можливості застосування до нього адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-111.

Із вказаних підстав просив суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що 16.01.2023 контролюючими особами Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Під час перевірки виявлено порушення cт.34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п. 6.1 Наказу МТЗУ № 340 від 27.06.2010 та п.3.3 Наказу МТЗУ № 385 від 24.06.2010 під час надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом Львів-Поляниця перевізник не забезпечив водія оформленою особистою карткою водія та роздруківкою з цифрового тахографа, чим порушено cт. 39 «Про автомобільний транспорт». У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 3 частина 1 перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених cт.39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме у водія відсутня особиста картка водія. У постанові № 353473 від 22.02.2023 та акті проведення перевірки № 324508 від 16.01.2023 справді зазначено номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , замість НОМЕР_2 , проте зазначене жодним чином не впливає на суть порушення та не є підставою для визнання протиправною та скасування постанови, оскільки є виключно технічною опискою. Дані щодо транспортного засобу зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що було надане під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі). Окрім того, у матеріалах справи наявна фотофіксація транспортного засобу з номерними знаками НОМЕР_2 , що також підтверджує факт проведення перевірки додержання вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту щодо перевезень, які здійснювались 22.02.2023 саме транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_2 .

Стверджує, що спірна постанова відповідає положенням Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно з яким встановлено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно- господарського штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

16.01.2023 контролюючими особами Укртрансбезпеки, на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на перевірку № 013092 від 16.01.2023 проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Вінтоняком М.Д. 16.01.2023 на місці автодороги Н-10 «Стрий- Мамалига», км. 105+900м. с. Чукалівка, пл. ГВК було здійснено перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якої складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №324508 від 16.01.2023 року (надалі - Акт).

Водій транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки наступні документи:

- посвідчення водія серії НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_4 ;

- договір № 14-01/23 про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах;

- договір обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті;

- ліцензію;

- свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця;

- сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердженого колісного транспортного засобу;

- протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

У акті перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.01.2023 № 324508, зазначено наступне:

«Направлення на перевірку 16.01.2023 № 013092.

Під час перевірки виявлено порушення cт.34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п. 6.1 Наказу МТЗУ № 340 від 27.06.2010 та п.3.3 Наказу МТЗУ № 385 від 24.06.2010 під час надання послуг з нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом Львів-Поляниця перевізник не забезпечив водія оформленою особистою карткою водія та роздруківкою з цифрового тахографа, чим порушено cт. 39 «Про автомобільний транспорт». У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 3 частина 1 перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених cт. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме у водія відсутня особиста картка водія.

Пояснення водія про причини порушень: була присутня індивідуальна книга водія, так як ми закордон не їздим. Водій акт підписав».

З метою розгляду зазначеного протоколу позивачу надіслане повідомлення про розгляд адміністративної справи, яке зареєстроване у електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.01.2023 за № 4727/33/24-23, направлено на адресу позивача, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 01.02.2023 та списком рекомендованих відправлень № 1083.

Згідно тренінгу відправлень рекомендований лист за номером 040, що відправлений позивачу вручений 06.02.2023.

22.02.2023 відбувся розгляд справи про порушення за наявними матеріалами, в результаті якого Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 353473.

Не погодившись із цією постановою, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» обумовлено, що Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно із статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для нерегулярних пасажирських перевезень є: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до абзацу першого пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340,що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за № 811/18106 (надалі - Положення № 340) автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно із абзацом 4 пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 року за № 946/18241 (далі - Інструкція №385), водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, серед іншого, своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або уразі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР ( 994 016 ), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Отже, обов`язок Позивача щодо дотримання вимог підзаконних нормативно- правових актів - Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 та Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 передбачено чинним законодавством.

Із матеріалів справи слідує, що під час перевірки виявлено відсутність у водія оформленої особистої картки водія та роздруківки з цифрового тахографа, що є порушенням cт.34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п. 6.1 Наказу МТЗУ № 340 від 27.06.2010 та п.3.3 Наказу МТЗУ № 385 від 24.06.2010 та cт. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Суд відмічає, що наведеними правовими нормами спростовується помилкове твердження позивача що вимоги законодавства щодо обладнання автомобіля тахографом та відповідно наявність особистої картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа не розповсюджуються на внутрішні перевезення.

Окрім того, водієм при проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі) надано протокол про перевірку та адаптацію тахографа, що свідчить про встановлення вказаного пристрою у транспортному засобі позивача.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.02.2020 по справі 820/4624/17. Аналогічний підхід із застосування норм матеріального права викладено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2020 року справа №823/1199/17.

Із приводу дотримання вимог щодо порядку проведення перевірки, суд зазначає наступне.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (надалі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (надалі - Порядок № 1567).

Так, положеннями Порядку № 1567 врегульовано наступне.

Рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2 Порядку № 1567).

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (пункт 14 Порядку № 1567). Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (пункт 19 Порядку № 1567).

Крім того, пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого, виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до вимог пунктів 25-26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Пунктом 27 Порядку № 1567 визначено, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

Судом встановлено, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення, відтак відповідач, при розгляді даної справи діяв із дотриманням Порядку № 1567.

Щодо твердження позивача про незаконність спірної постанови через зазначення у акті перевірки невірного номерного знаку НОМЕР_1 , замість НОМЕР_2 , суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у акті проведення перевірки № 324508 від 16.01.2023 зазначений номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 замість НОМЕР_2 , тобто допущена описка у одній цифрі номерного знаку, проте матеріалами перевірки підтверджується вчинення описаного вище порушення саме водієм транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_2 .

Дані щодо цього транспортного засобу зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що було надане водієм під час проведення рейдової перевірки. Окрім того, у матеріалах справи наявна фотофіксація транспортного засобу з номерними знаками НОМЕР_2 , що також підтверджує факт проведення перевірки додержання вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту щодо перевезень, які здійснювались 22.02.2023 саме транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ номерний знак НОМЕР_2 .

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість як самої ї перевірки, так і спірної постанови, прийнятої за її наслідками.

За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 3 КАС України.

Враховуючи наведене, суд відмовляє позивачці у задоволенні позову повністю.

За правилами ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.