Справа № 280/1727/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року Справа № 280/1727/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; )

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій,з урахуванням уточненого позову, просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у врахуванні стажу роботи згідно страхових внесків, що сплачувалися страхувальником ОСОБА_1 , а саме відрахування за період з 18.02.2004 по 12.12.2008 в розмірі 42 відсотків на загальну суму 2548,02 гривень, які зараховані в рахунок сплати страхових внесків за підприємця;

- зобов`язати відповідача внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування стосовно фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , включивши до індивідуальних відомостей про застраховану особу дані про страховий стаж за період з 18.02.2004 по 12.12.2008 згідно відрахувань за даними картки особового рахунку від сплати єдиного податку в розмірі 42 відсотків на загальну суму 2548,02 гривень, які зараховані в рахунок сплати страхових внесків за підприємця та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 18.02.2004 по 12.12.2008.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Шокарєвою А.В., яка діє на підставі ордеру серія АР №1109421 від 20.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач з 18.02.2003 по 19.03.2013 перебував на обліку як фізична особа-підприємець. 20.10.2022 позивач звернувся із заявою про попередній розрахунок пенсії, за результатами розгляду якої страховий стаж на дату звернення склав 25 років 7 місяців 24 дні, до стажу роботи не враховано період з 2004 - 2008 рік. Листом від 10.01.2023 відповідач повідомив, що у 2004-2008 роках позивач здійснював діяльність по спрощеній системі оподаткування, а саме шляхом сплати єдиного податку. Однак в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані за 2004-2008 рік, оскільки не було надано відповідну звітність. Відповідач зазначив про неможливість внесення даних до відомостей Реєстру застрахованих осіб, яка здійснюється тільки на підставі рішення суду, що набрало законної сили. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.04.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

27.04.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що, позивач звернувся із заявою про попередній розрахунок пенсії за віком, та за результатом розгляду страховий стаж на дату звернення складав 25 років 7 місяців 24 дні. Так, страховий стаж обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01 січня 2004 року - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Згідно з розрахунком стажу, періоди підприємницької діяльності, з 1 січня 2004 року по 30.06.2010 року, стаж обраховано частково відповідно сплаченим внескам (єдиного внеску відповідно до довідки ОК-5) незалежно від суми сплачених коштів. Період підприємницької діяльності неможливо врахувати до страхового стажу позивача оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків за ці періоди, та позивач не надав жодних доказів сплати страхових внесків за спірні періоди. Так, в Реєстрі застрахованих осіб відсутні дані за 2004-2008 рік, оскільки не було надано відповідну звітність. Разом з тим, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців, ОСОБА_1 знятий з обліку 19.03.2013, тому Пенсійний фонд не має можливості та підстав для внесення даних до відомостей Реєстру застрахованих осіб. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відповідач зазначає, що зазначена вимога є документально не підтверджена, не спів мірна, що є підставою для відмови у її задоволенні. Просить в задоволенні позову відмовити.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , перебував на податковому обліку як фізична особа підприємець з 18.02.2003 по 19.03.2013.

20.10.2022 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про попередній розрахунок пенсії, за результатами розгляду якої, страховий стаж на дату звернення склав 25 років 7 місяців 24 дні.

14.12.2022 Олександрівський відділ податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області у відповідь на адвокатський запит від 06.12.2022 повідомив представника позивача, про те, що згідно даних ІТС «Податковий блок» ОСОБА_1 перебував на податковому обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області, як фізична особа - підприємець з 31.01.2003 по 19.03.2013. До 01.01.2011 страхові внески сплачувалися роботодавцями та іншими платниками відповідно до Закону України від 26.06.1997 № 400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування». Законом України від 04.07.2013 № 406 -VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 07.07.2010 № 2464-VI.(далі Закон № 2464-VI) в частині повноважень Міндоходів, згідно з якими з 01.10.2013 функції з адміністрування єдиного внеску здійснюють органи Міндоходів (на даний час органи ДПС України). Таким чином, органи ДПС здійснюють контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску, починаючи з 01.10.2013 року. До зазначеної дати (01.10.2013) контроль за сплатою страхових внесків здійснювався органами Пенсійного фонду України. З питань сплати страхових внесків за період 2004-2007 років платнику необхідно звернутися до Пенсійного фонду України.

На відповідне звернення представника позивача щодо зарахування страхового стажу роботи згідно сплачених позивачем відрахувань, Управління листом від 10.01.2023 №0800-0605-8/2009 повідомило, що у 2004-2008 роках позивач здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування, а саме шляхом сплати єдиного податку. За даними картки особового рахунку від сплати єдиного податку надходили відрахування за період з 18.02.2004 по 12.12.2008 в розмірі 42 відсотки на загальну суму 2548,02 гривень. Відповідно до ч. 1 розділу II Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1, для обчислення і призначення страхових виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування використовується інформація, яка міститься в цьому реєстрі. Накопичення, зберігання та обробка інформації про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, здійснюється в автоматичному режимі на підставі відомостей про нарахування страхових внесків, що подаються страхувальником у складі звітності. В реєстрі застрахованих осіб відсутні дані за 2004 - 2008 рік, оскільки не було надано відповідну звітність. Також зазначив, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 , знятий з обліку, я фізична особа підприємець 19.03.2013, отже внесення даних до відомостей Реєстру застрахованих осіб, яка здійснюється тільки на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо зарахування страхового стажу роботи згідно сплачених позивачем відрахувань за період здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування та звітності з 18.02.2004 по 12.12.2008, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон №2464-VI.

Положеннями частини першої статті 1 Закону № 2464-VI визначено, що:

- Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб;

- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

- Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску, зокрема, є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Статтею 14-1 Закону № 2464-VI передбачено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

У відповідності до п. 4, 5 ч. 1 ст. 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі інформацію, що відображає обсяг пенсійних коштів на її накопичувальному пенсійному рахунку в Накопичувальному фонді або індивідуальному пенсійному рахунку в недержавному пенсійному фонді - суб`єкті другого рівня системи пенсійного забезпечення, якщо застрахована особа обрала такий недержавний пенсійний фонд, та стан здійснення пенсійних виплат за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду, та в порядку, визначеному цим Законом; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначено положеннями ст. 21 Закону № 1058-IV. На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити відомості, зокрема: 2) частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Положення №10-1), яке визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

Пунктом 5 розділу І Положення №10-1 передбачено, що реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 2 розділу IV Положення №10-1 до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема: персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Положення №10-1 відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Абзацами другим, третім пункту 4 розділу IV Положення №10-1 передбачено, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Судом встановлено, що відповідно наданої інформації про суми фактичних відрахувань із податку/патенту згідно особового рахунку позивача, за даними картки особового рахунку від сплати єдиного податку надходили відрахування за період з 18.02.2004 по 12.12.2008 в розмірі 42 відсотки на загальну суму 2548,02 гривень.

Відповідач у листі від 10.01.2023 №0800-0605-8/2009 фактично посилається на неможливість внесення відповідних даних до відомостей Реєстру застрахованих осіб через зняття позивача з обліку.

Разом із тим, аналіз наведених вище норм чинного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України).

Наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про періоди трудової діяльності застрахованої особи у подальшому є підставою для призначення виплат у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, безробіття з незалежних обставин, а також для призначення та здійснення такій особі пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призведе до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним та пенсійним страхуванням.

Зважаючи на те, що в силу наведених вище вимог Положення про реєстр застрахованих осіб підставою для внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб у разі припинення/зняття з обліку страхувальника без визначення правонаступника є рішення суду, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 , шляхом внесення відсутніх відомостей про страховий стаж за період з 18.02.2004 по 12.12.2008 та інформації про нарахування страхових внесків.

При цьому, з огляду на зміст спірних правовідносин помилковим є зобов`язання відповідача внести відсутні відомостей про страховий стаж за період з 18.02.2004 по 12.12.2008 з наведенням конкретного розміру та суми сплачених внесків, оскільки, відповідачем самостійно надано відомості особового рахунку щодо сплати єдиного податку стосовно позивача, зміст вказаних відомостей сторонами не оспорюється, а тому не охоплюється межами даного судового розгляду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права за встановленими обставинами у даній справі є визнання протиправною відмову відповідача у внесенні змін до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування стосовно фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за період з 18.02.2004 по 12.12.2008, та зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 шляхом внесення відсутніх відомостей про страховий стаж та інформації про суми фактичних відрахувань згідно особового рахунку ОСОБА_1 у період з 18.02.2004 по 12.12.2008.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області в розмірі 1000,00 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Також у позові заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4).

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду (постанови від 17.03.2021 у справі №280/1266/19, від 25.03.2021 у справі №645/3044/17, від 09.03.2021 у справі №200/10535/19-а тощо), при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано копії таких документів:

- Договір про надання правової допомоги №ЗВ/2022 від 02.12.2022 (далі - Договір №ЗВ/2022 від 02.12.2022, укладений між позивачем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Юрлюкссервіс» в особі керуючого партнера об`єднання, адвоката Лишенко С.С. (Адвокатське об`єднання), за умовами якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, щодо: представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в судах, органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях всіх форм власності, при розгляді правових питань; дає консультації та довідки з правових питань, що виникають в діяльності клієнта, здійснює захист прав та інтересів клієнта чи визначених ним осіб, виконує інші юридичні дії в інтересах клієнта. Пунктом 3.1.4 визначено обов`язок клієнта оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору. Пунктом 4,2 визначено, що Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в Додатку 1 цього Договору. Оплата здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту підписання даного договору. Права та обов`язки Адвокатського об`єднання, настають після отримання авансового платежу, в розмірі не менше 50% від вартості прогнозованих послуг;

- Акт завершення етапу робіт за договором про надання правової допомоги від 20.03.2023, відповідно до якого Адвокатським об`єднанням «Юрлюкссервіс» в особі керуючого партнера об`єднання, адвоката Лишенко С.С. підтверджує виконання робіт згідно п.4.1 Договору: вивчено представлені Клієнтом документи й проінформовано Клієнта про можливі варіанти рішення проблеми; підготовлено необхідні документи в Запорізькій окружний адміністративний суд і здійснено представництво інтересів Клієнта в суді. Загальна сума судових витрат складає 3 000,00 грн ;

- розрахунок (попередній) суми судових витрат по справі: - консультація, аналіз документів та складання адміністративного позову ОСОБА_1 до Запорізького окружного адміністративного суду 3000 грн.; відповідь на відзив на адміністративний позов 2000 грн. Загальна сума понесених витрат на професійну допомогу становить 5 000, 00 грн.

- квитанції до прибуткового касового ордера №19 від 20.03.2023, відповідно до якої Адвокатське об`єднання «Юрлюкссервіс» в особі керуючого партнера об`єднання, адвоката Лишенко С.С. отримало від ОСОБА_1 три тисяч гривень.

Слід зазначити, що відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У Договорі про надання правової допомоги №ЗВ/2022 від 02.12.2022 зазначено, що Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в Додатку 1 цього Договору, однак зазначений документ до матеріалів справи не надано. Отже, не надано доказів на підтвердження обґрунтованості розміру заявлених витрат.

Крім того, Договір про надання правової допомоги №ЗВ/2022 від 02.12.2022 має загальний предмет, а інші надані докази не конкретизують надані у послуги у зв`язку з розглядом даної справи, оскільки не містять посилань на номер справи, характер спірних правовідносин. Також у справі не подавалась відповідь на відзив на позовну заяву.

Вищенаведене дозволяє дійти висновку, що надані до матеріалів справи докази не доводять розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 77, 132, 139, 143, 241 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у внесенні змін до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування стосовно фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за період з 18.02.2004 по 12.12.2008.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області внести зміни до відомостей системи персоніфікованого обліку Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо застрахованої особи ОСОБА_1 шляхом внесення відсутніх відомостей про страховий стаж та інформації про суми фактичних відрахувань згідно особового рахунку ОСОБА_1 за період з 18.02.2004 по 12.12.2008.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 09.06.2023.

Суддя М.О. Семененко