Справа № 420/4495/23
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4495/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06.03.2023 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №34 від 24.02.2023р;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період навчання згідно диплома в № НОМЕР_1 ; зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 всі періоди роботи згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_2 ; зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період догляду за дитиною 15.01.1988р.н. до досягнення дитиною 3х-річного віку.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з моменту досягнення пенсійного віку, а саме 16.02.2023р. та довічно.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначає, що згідно оскаржуваного рішення вбачається, що період навчання та періоди роботи не зараховані до страхового стажу, оскільки відсутнє підтвердження дошлюбного прізвища, а саме ОСОБА_2 . У позові вказано, що згідно диплому № НОМЕР_1 ОСОБА_3 в період з 01.09.1978р. по 23.07.1981р. навчалась в СПТУ №32 Прокопьєвсько-Кемерської області та отримала професію швачки-мотористки. Згідно трудової книжки НОМЕР_3 вона була видана на ім`я ОСОБА_3 . Відповідно запису №1 у трудовій книжці вбачається, що з 01.09.1978р. по 23.07.1981р. ОСОБА_3 навчалась в СПТУ №32. У вказаній трудовій книжці прізвище « ОСОБА_4 » закреслено та нижче записано нове прізвище « ОСОБА_5 » та зверху на цій же сторінці зроблено запис, що прізвище змінено на ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про шлюб виданого Киселевським відділом РАГС 12.03.1981р. Вказаний запис скріплено печаткою та підписом відповідальної особи.

На підставі викладеного, як вказано у позові, вбачається, що дошлюбне прізвище позивача було « ОСОБА_4 », в подальшому воно було змінено на « ОСОБА_5 », про що здійснено відповідний запис на титульному аркуші трудової книжки. Враховуючи викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві протиправно не зарахувало до загального страхового стажу період навчання та роботи згідно трудової книжки.

Щодо не зарахування до страхового стажу час догляду за дитиною до 3х-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 (не встановлено факт догляду, а саме не надано паспорт дитини), то у позові зазначено, що свідоцтво про народження було надано на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Окрім цього трудова книжка позивача (запис №13 та 14) свідчать, що позивача обліковувалась ткачем 5 розряду та в подальшому звільнилась для догляду за малолітньою дитиною.

Враховуючи викладене, вказано у позові, позивачем було надано на адресу відповідачів належне підтвердження факту народження дитини, що у свою чергу свідчить про протиправність висновків пенсійного органу про не зарахування до страхового стажу періоду догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку.

Таким чином, позивач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві протиправно відмовило позивачу у призначені пенсії за віком, оскільки трудова книжка позивача оформлена належним чином, містить усі необхідні відомості щодо періоду роботи та є первинним документом, який підтверджує страховий стаж позивача для призначення пенсії за віком

Ухвалою суду від 13.03.2023 року прийнято до розгляду позову заяву та відкрито провадження по справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

Вказаною ухвалою судом, зокрема, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві надати до суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

24.03.2023 року (вх.№9141/23) від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

31.03.2022 року (вх.№ЕП/10879/22) від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов відзив на позов, в якому вказано, що відповідач вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню вимоги, викладені в позовній заяві.

Так, з покликанням на фактичні обставини справи відповідач зазначає, що враховуючи відсутність необхідного страхового стажу, Головне управління прийняло рішення № 34 від 24.02.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

03.04.2023 року (вх.№10237/23) від представника Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до суду надійшов відзивом на позов, в якому вказано, що позивач звернулася з заявою №1672 від 17.02.2023 року про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. За принципом екстериторіальності документи позивача надійшли до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, яким винесено рішення №4 від 24.02.2023 року про відмову в призначені пенсії. Згідно наданих до заяви документів про стаж загальний страховий стаж складає 20 років 10 місяців 5 днів, що недостатньо для призначення пенсії. До загального страхового стажу не зараховано догляд за дитиною до 3х-річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 (не встановлено факт догляду, а саме не надано паспорт дитини), період навчання та періоди роботи згідно записів в трудовій книжці, оскільки відсутнє підтвердження дошлюбного прізвища, а саме ОСОБА_2 .

Відтак, вказано у відзиві, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснює свої дії в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, Законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзивів на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 .

Позивачем надано до суду копію трудової книжки серії НОМЕР_5 , яка видана на ім`я ОСОБА_3 .

На першому аркуші трудової книжки прізвище « ОСОБА_4 » закреслено та після нього зазначено прізвиче « ОСОБА_5 ».

Прізвище « ОСОБА_5 » також закреслено та після нього вказано прізвище « ОСОБА_6 ».

Також на першому аркуші трудової книжки серії НОМЕР_5 міститься відмітка про те, що прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб, виданим Киселевським відділом 12.03.1984 року.

Крім того, судом встановлено, що в трудовій книжці серії НОМЕР_5 міститься відмітка про те, що прізвище змінено на ОСОБА_6 із зазначенням підстав.

Вказані написи засвідчені печатками та скріплені підписами осіб, які їй здійснили.

З наданої до суду копії трудової книжки серії НОМЕР_5 судом, зокрема, встановлено, що ОСОБА_7 :

- 27.07.1978р. прийнята в цех швачкою 4го розряду Прокопьєвської швейної фабрики «Горнячка», 12.05.1982р. присвоєно 5 розряд швачки, 07.07.1983р. звільнена за власним бажанням;

- 08.09.1983р. прийнята кравцем верхнього одягу 4 розряду до Киселевської фабрики ремонту та пошиття одягу, 08.09.10983р. направлена на курси підготовки мотористок-швачок м. Кемерово, 24.05.1984р. звільнена за власним бажанням;

- 31.07.1984р. прийнята учнем водія ел.візка транспортного цеху Смелянського електромеханічного ремонтного заводу ім. Т.Г. Шевченко, 25.09.1984р. переведена водієм електровізка транспортного цеху, 30.09.1985р. звільнена за власним бажанням;

- 26.10.1985р. зарахована на посаду учня ткача Одеської суконної фабрики, 12.03.1986р. переведена ткачем 5 розряду на тому ж виробництві, 01.10.1988р. обліковується ткачем 5 розряду, 15.07.1989р. звільнена за власним бажанням по догляду за малолітньою дитиною;

- 05.12.1989р. прийнята в д/с №223 помічником вихователя, 20.10.1992р. звільнена за власним бажанням;

- 07.09.1992р. прийнята на посаду швачки мотористки до кооперативу «Вегас», 07.09.1993р. звільнена за власним бажанням;

- 14.09.1993р. прийнята на посаду швачки мотористки Акціонерного товариства «Саппорт», 11.01.1995р. звільнена за власним бажанням;

- 12.01.1995р. прийнята на роботу швачки жіночого одягу до Організації орендарів ателье №35 «Троянда», 31.05.1995р. звільнена у зв`язку із переводом до ТОВ «Троянда - 95»;

- 01.09.1996р. прийнята на посаду швачки в АТ «Саппорт». 31.10.1997р, звільнена за власним бажанням;

- 01.05.1999р. прийнята на посаду швачки в підприємство легкої промисловості ТОВ «Ватні вироби», 30.06.2005р. звільнена за власним бажанням;

- 04.08.2005р. прийнята прибиральницею виробничих приміщень в адміністративно- господарський відділ ТОВ «Куліндорівський індустріальний концерн», 20.04.2010р. звільнена за власним бажанням;

- 01.07.2010р. прийнята на посаду молодшої медичної сестри ТОВ «Оксфорд Медікал Одеса», 01.04.2011 р. звільнена за угодою сторін;

- 24.10.2011р. прийнята на посаду молодшої медичної сестри ТОВ «Оксфорд Медікал Одеса», 25.05.2012р. звільнена за угодою сторін;

- 19.09.2012р. прийнята на посаду молодшої медичної сестри (санітарки) приймального відділення КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», 01.01.2014р. переведена на посаду молодшої медичної сестри (санітарки) приймально-діагностичного відділення невідкладної допомоги, 11.06.2015р. звільнена за угодою сторін;

- 25.08.2015р. прийнята на посаду молодшої медичної сестри ТОВ «Оксфорд Медікал Одеса», 01.06.2022р. звільнена за угодою сторін;

- 01.06.2022р. прийнята на посаду молодшої медичної сестри ТОВ «Оксфорд Медікал на Котовського».

17.02.2023р. позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком.

До суду позивачем, зокрема, надано копію свідоцтва про народження її дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 .

Згідно розписки-повідомлення №1672 позивачем для призначення пенсії було надано такі документи:

- Довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- Заява про призначення/перерахунок пенсії;

- Паспорт;

- Диплом В 352810;

- Свідоцтво про народження НОМЕР_6

- Свідоцтво про народження дитини НОМЕР_7 ;

- Свідоцтво про шлюб НОМЕР_8 ;

- Трудова книжка НОМЕР_9 .

Так, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 прізвищем позивача до укладення шлюбу було ОСОБА_5 .

На підстави заяви та наданих документів Головним управління Пенсійного фонду України в м.Києві 24.02.2023 прийнято рішення № 34 про відмову у призначенні пенсії позивачу, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У рішенні вказано, що страховий стаж обчислено згідно даних, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та складає 20 років 10 місяців 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії та що до загального страхового стажу не зараховано догляд за дитиною до 3х- річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 (не встановлено факт догляду, а саме не надано паспорт дитини), період навчання та періоди роботи згідно записів в трудовій книжці, оскільки відсутнє підтвердження дошлюбного прізвища, а саме ОСОБА_2 .

З розрахунку стажу ОСОБА_1 , який надано до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, судом встановлено, що до страхового стажу позивача зараховано такі періоди:

- 01.05.1999 року по 28.09.2001 року;

- з 01.10.2001 року по 31.12.2003 року;

- з 01.01.2004 року по 30.06.2005 року;

- з 01.08.2005 року по 30.11.2008 року;

- з 01.07.2010 року по 31.03.2011 року;

- з 24.10.2011 року по 25.05.2012 року;

- з 01.10.2012 року по 11.06.2015 року;

- з 25.08.2015 року по 31.05.2022 року;

- з 01.06.2022 року по 31.12.2022 року.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в в м.Києві 24.02.2023 року № 34 протиправним, позивач звернулась до суду з даною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам (далі - Закон №1058).

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 1, 3 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 23 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Відповідно до ч.1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Зокрема, підпунктом «д» пункту 1 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 5 ст. 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, 25.11.2005 за №22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Пункт 1.3 Порядку № 22-1: заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з п.п. 1-8 Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Відповідно до п.2-9 Порядку № 22-1, особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пункт 2.23 Порядку № 22-1 визначає, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 3 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.07.2015 № 13-1, принципи здійснення прийому та обслуговування осіб органами Пенсійного фонду: додержання вимог чинного законодавства та етичних норм поведінки; прозорість, відкритість та зрозумілість дій у сфері надання послуг; компетентність та ефективність; своєчасність та якість; нерозголошення інформації, повідомленої особою, яка звертається за отриманням послуги, крім випадків, встановлених чинним законодавством; орієнтація на одержувача - формування ефективної системи взаємодії з одержувачем послуги, надання послуги на базі централізованих інформаційних технологій незалежно від місця взяття його на облік (проживання, перебування на обліку); інформованість - функціонування постійно діючої системи інформаційного забезпечення одержувача послуги.

Згідно з пунктом 4.2 цього Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Судом встановлено, що однією підставою відмови позивачу у призначенні пенсії є, зокрема, те, що до загального страхового стажу не зараховано догляд за дитиною до 3х- річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 (не встановлено факт догляду, а саме не надано паспорт дитини).

За змістом ч. 1 ст. 56 Закону №1788-Х11 до стажу роботи зараховуються навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі та час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Відповідно до приписів ст. 179, 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Тобто вказані відпустки зараховуються до спеціального стажу, якщо вони надавались під час роботи.

Як вже встановлено судом, позивачем надано до суду копію свідоцтва про народження її дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з:

- з народження дитини по ІНФОРМАЦІЯ_4 - Одеською суконною фабрикою;

- з 15.12.1989 року по досягнення дитиною трьох років - в д/с №223 «Продмаш».

Отже, періоди роботи позивача з 15.01.1988 року по 15.07.1989 року та з 15.12.1989 року по 15.01.1991 року підлягають їй зарахуванню, в тому числі, за умови, що вона перебувала у відпустках по догляду за дитиною.

Період з 16.07.1989 року по 14.12.1989 року також підлягає зарахуванню до стажу позивача в силу імперативних приписів ч. 1 ст. 56 Закону №1788-Х11.

Судом встановлено, що ще однією підставою відмови позивачу у призначенні пенсії є, зокрема, те, що страхового стажу роботи заявника не зараховано періоди роботи та навчання згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_9 , оскільки відсутнє підтвердження дошлюбного прізвища, а саме ОСОБА_2 .

Згідно диплому НОМЕР_10 ОСОБА_3 з 01.09.1978 року по 23.07.1981 року навчалась в СПТУ №32 Прокопьєвсько-Кемерської області та отримала професію швачки-мотористки.

Відповідно запису №1 у трудовій книжці серії НОМЕР_5 вбачається, що з 01.09.1978р. по 23.07.1981р. ОСОБА_3 навчалась в СПТУ №32.

Як вже встановлено судом, трудова книжка серії НОМЕР_5 , видана на ім`я ОСОБА_3 .

На першому аркуші трудової книжки прізвище « ОСОБА_4 » закреслено та після нього зазначено прізвище « ОСОБА_5 ».

Прізвище « ОСОБА_5 » також закреслено та після нього вказано прізвище « ОСОБА_6 ».

Також на першому аркуші трудової книжки серії НОМЕР_5 міститься відмітка про те, що прізвище змінено на підставі свідоцтва про шлюб, виданим Киселевським відділом 12.03.1984 року.

Крім того, судом встановлено, що в трудовій книжці серії НОМЕР_5 міститься відмітка про те, що прізвище змінено на ОСОБА_6 із зазначенням підстав.

Вказані написи засвідчені печатками та скріплені підписами осіб, які їй здійснили.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 прізвищем позивача до укладення шлюбу було ОСОБА_5 .

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, робітники та службовці, які надходять на роботу, зобов`язані пред`являти адміністрації підприємств трудову книжку, оформлену в установленому порядку (п.1.2). У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність (п.2.2). Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами), та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження (п.2.10). Після вказівки дати заповнення трудової книжки працівник підписом засвідчує правильність внесених відомостей (п.2.11). Зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження проводяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів. Вказівка зміни вноситься першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рисою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.2.12).

Таким чином, враховуючи те, що дошлюбне прізвище позивача було « ОСОБА_4 », яке змінено на « ОСОБА_5 » та в подальшому на « ОСОБА_6 » та підставі викладеного суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та про доцільність їх задоволення з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №34 від 24.02.2023р.;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період її навчання згідно диплома в № НОМЕР_1 , всі періоди роботи згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_2 , в тому числі, період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною 3х-річного віку;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію з моменту досягнення пенсійного віку, а саме 16.02.2023р.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено 1073,60 грн. судового збору.

Зважаючи на задоволення судом основної вимоги позивача, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1073,60 грн, оскільки саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві прийнято оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №34 від 24.02.2023р.;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період її навчання згідно диплома в № НОМЕР_1 , всі періоди роботи згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_2 , в тому числі, період догляду за дитиною 15.01.1988 р.н. до досягнення дитиною 3х-річного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію з моменту досягнення пенсійного віку, а саме 16.02.2023р.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві за рахунок бюджетних асигнувань користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_11 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053, ).

Суддя С.М. Корой