Справа № 140/16839/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/16839/20 пров. № А/857/6029/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (суддя - Смокович В.І., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Луцьк, дата складання повного тексту - не зазначена),

в адміністративній справі №140/16839/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просила: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати із 17.07.2018 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ; 2) зобов`язати відповідача провести із 17.07.2018 року нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2021, яке набрало законної сили 15.06.2021, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 05 червня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

У березні 2023 року на адресу суду першої інстанції у порядку статті 383 КАС України надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 у справі №140/16839/22.

Відповідач виразив незгоду з доводами та аргументами позивача та в суді першої інстанції надав свої пояснення, у яких просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 ..

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - залишено без задоволення.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодилася позивач та оскаржила її в апеляційному порядку, вважаючи, що така підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що позовні вимоги в частині нарахування та виплати підвищення до пенсії відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ належить задовольнити шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу зазначене підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) з 22.03.2020р. Заперечує щодо можливості застосування положень Закону №1774-VІІ від 06.12.2016р. для визначення розміру пенсійних виплат. Апелянт вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи в частині визначення розміру спірного підвищення до пенсії, а тому оскаржувана ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржену ухвалу суду від 17.03.2023 скасувати. Визнати протиправними дії ГУ ПФУ України у Волинській області, вчинені на виконання рішення суду від 14.05.2021 у справі №140/16839/20 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ, виходячи з розрахункової величини два прожиткових мінімуми, а не дві мінімальні заробітні плати (згідно із законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 у справі №140/16839/20, яке набрало законної сили 15.06.2021, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 05 червня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) (а.с. 28).

На виконання цього рішення суду за заявою ОСОБА_1 10.11.2021 видано виконавчий лист №20256/2021 (а.с. 44).

За вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2021 та витягом з виконавчого провадження від 03.03.2023 по виконавчому провадженню №67695998 (а.с. 46).

Листом №3728-2468/К-02/8-0300/23 від 13.02.2023 року ГУ ПФУ у Волинській області повідомило стягувача про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 року у цій справі виконано в межах покладних зобов`язань, сума нарахувань за період з 05 червня 2020 року по 14 червня 2021 року становить 51849,33 грн. Судове рішення виконано в межах покладених зобов`язань, до дати набрання законної сили, оскільки, суд не зобов`язує проводити нарахування та виплату такого підвищення в подальшому. Також повідомлено про те, що виплата заборгованості буде здійснена у визначеному законодавством порядку в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету (а.с. 42).

Вважаючи, що рішення суду від 14.05.2021 у справі №140/16839/20 не виконано в повному обсязі в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 спірного підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік, позивач звернулася до суду із заявою в порядку, визначеному статтею 383 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 14.05.2021 року в даній справі, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В свою чергу, ч.1 ст.383 КАС України передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вказані вище правові норми КАС України спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі Класс та інші проти Німеччини, дійшов висновку, що із принципу верховенства права видно, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Апеляційний суд наголошує, що положення ст.383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.

Аналізуючи вищезазначені норми права, судова колегія зазначає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

У розглядуваній справі апеляційний суд погоджується із доводами апелянта (позивача) ОСОБА_1 про те, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 у справі №140/16839/20, нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необхідно проводити у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік), оскільки про це чітко вказано в цьому судовому рішенні, яке набрало законної сили.

Водночас, колегія суддів враховує, що як вбачається із матеріалів справи, відповідачем здійснено нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 з 05 червня 2020 року без обмеження в часовому проміжку, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік), що підтверджується листом №3728-2468/К-02/8-0300/23 від 13.02.2023 року ГУ ПФУ у Волинській області та письмовими поясненнями відповідача №0300-0902-8/11895 від 15.05.2023 року. Також вказано, що 13.03.2023 року ГУ ПФУ у Волинській області переглянуто попереднє рішення та проведено нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, з 05.06.2020 року по довічно. Сума нарахувань на виконання рішення суду за період з 05.06.2021 по 31.03.2023 становить 142375,47 грн. (а.с. 42, 55).

Крім цього, як уже було вказано апеляційним судом вище, на виконання рішення суду від 14.05.2021 року за заявою ОСОБА_1 10.11.2021 було видано виконавчий лист №20256/2021. За вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2021 та витягом з виконавчого провадження від 03.03.2023 по виконавчому провадженню №67695998.

В такій ситуації являються передчасними і необґрунтованими доводи позивача про необхідність визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2021 у справі №140/16839/22.

Отже, відсутні правові та фактичні підстави для застосування механізму, визначеного статтею 383 КАС України, щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у цій справі.

Згідно із ч.6 ст.383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги встановлене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність залишення без задоволення заяви позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у цій адміністративній справі.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, ухвалу судом першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 383 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі №140/16839/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Н. В. Ільчишин