Справа № 380/4830/22
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року

м. Київ

справа № 380/4830/22

адміністративне провадження № К/990/37453/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частин НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року (головуючий суддя - Карп`як О.О.), на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року (головуючий суддя - Пліша М.А., судді: Большакова О.О., Ніколіна В.В.)

І. СУТЬ СПОРУ

1. У березні 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, Військова частина), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини щодо не нарахування та здійснення виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2010 року по 30 червня 2012 року, з 01 грудня 2012 року по 30 квітня 2014 року, з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2018 року та виплати не у повному розмірі з 01 липня 2012 року по 30 листопада 2012 року, з 01 травня 2014 року по 31 грудня 2015 року, з 01 грудня 2018 року по 17 грудня 2021 року без врахування січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2010 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін при проведенні індексації грошового забезпечення («базового» місяця), із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі - Порядок №44);

-визнати протиправними дії Військової частини щодо неврахування вимог абз. 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення в період з 01 березня 2018 року по 17 грудня 2021 року;

-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 17 грудня 2021 року із урахуванням вимог абз. 4,5,6 пункту 5 Порядку №1078;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01 січня 2010 року по день фактичної виплати індексації;

-зобов`язати Військову частину включити індексацію грошового забезпечення до довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії та скерувати таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для перерахунку пенсії, у зв`язку із неправильним нарахуванням пенсії при призначенні.

2. В обґрунтування позовних вимог вказано, що Військова частина вчинила протиправну бездіяльність щодо ОСОБА_1 , оскільки з січня 2010 року по листопад 2018 року, в порушення вимог статті 2 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі- Закон № 1282-XII), не виплачувала індексацію грошового забезпечення, а з березня 2018 року по грудень 2021 року - виплачувала у неповному обсязі. Позивач зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

II.ОБСТАВИНИ СПРАВИ

3. ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України на посаді заступника командира авіаційно - технічного загону вертолітної ескадрильї військової частини НОМЕР_1 .

4. 09 грудня 2021 року наказом командувача Сухопутних військ Збройних Силах України (по особовому складу) №413 позивач звільнений з військової служби.

5. 17 грудня 2021 року наказом командира військової частини № НОМЕР_2 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення.

6. 19 січня 2022 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, у якій просив, зокрема, надати довідку-розрахунок індексації грошового забезпечення, а у разі не проведення індексації - здійснити проведення індексації його грошового забезпечення з 01 січня 2020 року по 17 грудня 2021 року із використанням до 28 лютого 2018 року із використанням січня 2008 року як базового місяці, а з 01 березня 2018 року - використання березня 2018 року як базового місяця.Також просив включити індексацію грошового забезпечення отриману за 24 місяці перед звільненням до довідки №71-2-438 від 17 грудня 2021 року про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій для обчислення пенсії та скерувати таку довідку до ГУ ПФУ у Львівській області.

7. 10 лютого 2022 року відповідач надав відповідь №71/1/60, в якій вказав про відсутність у Міноборони можливості виплати індексацю грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у період з січня 2016 року - по лютий 2018 року, враховуючи відсутність фінансових ресурсів. Також у відповіді вказано про відсутність механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди, а поріг індексації з квітня 2018 року не перевищував 103%, тому нарахування індексації на грошове забезпечення не проводилось включно до 30 листопада 2018 року. Також вказано, що індексація грошового забезпечення не входить до складу додаткових видів грошового забезпечення, відповідно включати дану виплату у довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій для обчислення пенсії немає жодних підстав.

8. Також до відповіді була додана довідка про нараховане грошове забезпечення та додаткові види в період з 01 січня 2010 року по 17 грудня 2021 року. Згідно із вказаною довідкою індексація грошового забезпечення із січня 2010 року по червень 2012 року та з січня 2016 року по листопад 2018 року позивачу не нараховувалася та не виплачувалась взагалі, а з липня 2012 року по грудень 2015 року - виплачувалась в сумі 11309,51 грн., у період з грудня 2018 року по грудень 2021 року - в розмірі 9914,34 грн.

9. Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправним, звернувся до суду.

III.ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року, позовні вимоги задоволено частково.

10.1. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з 01 січня 2016 року по 17 грудня 2021 року.

10.2. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 17 грудня 2021 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.

10.3. Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.

10.4. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 видати позивачу довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, включивши в таку індексацію грошового забезпечення та скерувати таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

10.5. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

11. Приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що до 01 січня 2016 року відповідач не зобов`язаний був здійснювати виплату індексації грошового забезпечення позивача, оскільки Порядок № 1078, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексаційних грошових доходів населення, застосовується з 01 січня 2016 року.

11.1 Суди дійшли висновку, що дії відповідача стосовно не нарахування та не виплати позивачу індексації з січня 2016 року по грудень 2021 року є протиправними, а тому належить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

11.2 Також суди першої та апеляційної інстанцій вказали, що позовна вимога про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з врахуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як базових місяців для розрахунку, не підлягає задоволенню, оскільки нарахування сум та визначення базового місяця є виключними дискреційними повноваженнями відповідача.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)

12. Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 в грудні 2022 року звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просив змінити рішення суду першої інстанції в частині не встановлення базового місяця січня 2008 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та з 01 березня 2018 року, виклавши абзац третій її резолютивної частини таким чином: зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць), а з 01 березня 2018 року по 17 грудня 2021 року із використанням абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових нагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу відповідно до Порядку №44.

13. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).

14. У касаційні скарзі вказано, що судами попередніх інстанції застосовано пункт 2, абз. 4,5,6 пункту 5, пункт 10-2 Порядку №1078 в редакції, що почала діяти з 15 грудня 2015 року, без урахування висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 19 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, від 13 грудня 2018 року у справі №802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2208/17.

15. На думку позивача, визначення судом базового місяця індексації не є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

16. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, передбачене статтею 338 КАС України.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

17. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».

19. Статтею 1 Закону №1282-ХІІ визначено:

індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

20. Частиною першою статті 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру. До таких об`єктів індексації, в силу абзацу 4 частини першої статті 2 Закону №1282-ХІІ, належить оплата праці (грошове забезпечення).

21. Межі індексації визначені частиною шостою статті 2 Закону №1282-ХІІ, згідно з якою індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

22. Статтею 3 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

23. Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ.

24. У первинній редакції частина перша статті 4 цього Закону передбачала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

25. Надалі до цієї норми були внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, який набрав законну силу 1 січня 2016 року.

26. Тож з 1 січня 2016 року за правилами частини першої статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

27. Частиною другою статті 4 Закону №1282-ХІІ передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

28. Згідно з частиною третьою статті 4 Закону №1282-ХІІ для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

29. Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №1282-ХІІ підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

30. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

31. Абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону №2011-XII передбачає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

32. Частиною другою статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

33. Відповідно до абз. 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

34. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року №260 (далі - Порядок №260), який набрав чинності 20 липня 2018 року.

35. Пункт 2 розділу І Порядку №260 у первинній редакції передбачав, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

36. На підставі наказу Міністерства оборони України від 1 червня 2020 року №180 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» були внесені зміни до переліку щомісячних додаткових та щомісячних одноразових видів грошового забезпечення. Цей наказ набрав чинності 30 червня 2020 року. Відтоді пунктом 2 розділу І Порядку №260 установлено, що до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

37. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).

38. Пункт 5 Порядку № 1078 (у редакції постанови Уряду від 12 березня 2008 року №170) визначав, що у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації».

39. Постановою Уряду від 13 червня 2012 року № 526 (набрала чинності 21 червня 2012 року) пункт 10-1 Порядку № 1078 було доповнено новим абзацом, згідно з яким обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.

40. Одночасно цією ж постановою Уряду відбулося доповнення Порядку № 1078 новим пунктом 10-2, відповідно до якого для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

41. Отже, з 21 червня 2012 року було введено у дію нове спеціальне правило визначення базового календарного місяця для початку процедури індексації - календарний місяць прийняття найманого працівника на роботу. Це правило застосовувалося до 01 грудня 2015 року та було скасоване на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

42. Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції постанови Уряду №1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

43. Абзац 2 пункту 5 Порядку №1078 передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

44. Згідно з абзацом 3 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

45. За змістом абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

46. Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

47. Абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 визначає, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

48. На підставі постанови Уряду №1013 був викладений пункт 10-2 Порядку №1078, згідно з приписами якого для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

49. Отже, Порядок № 1078 у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, містив поняття «базовий місяць». Базовим місяцем уважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

50. Таким чином до 01 грудня 2015 року новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

51. Питання про те, як саме визначається сума індексації з грудня 2015 року по березень 2018 року регулювалося абзацом 6 пункту 4 Порядку №1078, а з 15 березня 2018 року врегульоване абзацом 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

52. Пункт 5 Порядку №1078 застосовується з 1 грудня 2015 року у новій редакції на підставі постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року.

53. Абзац 1 пункту 5 Порядку №1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

54. Цей же абзац діяв з 15 березня 2018 року до 1 квітня 2021 року у редакції постанови Уряду №141 від 28 лютого 2018 року і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

55. Абзац 2 пункту 5 Порядку №1078 застосовується з 1 грудня 2015 року дотепер у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

56. Абзац 3 пункту 5 Порядку №1078 застосовувався з 1 грудня 2015 року у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

57. Цей же абзац з 15 березня 2018 року дотепер діє у редакції постанови Уряду №141 від 28 лютого 2018 року та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

58. Абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 застосовується з 1 грудня 2015 року дотепер у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

59. Абзац 5 пункту 5 Порядку №1078 застосовувався з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

60. Абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 діяв з 1 грудня 2015 року у редакції постанови Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

61. Цей же абзац з 15 березня 2018 року до 1 квітня 2021 року діяв у редакції постанови Уряду №141 від 28 лютого 2018 року і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

62. Частинами першою - третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1,4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

63. Виникнення спірних правовідносин обумовлене нездійсненням Військовою частиною нарахування та виплати позивачу в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2010 року по 17 грудня 2021 року.

64. Суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані рішення, дійшли висновку щодо відсутності права у позивача на отримання індексації грошового забезпечення з 01 січня 2010 року по 01 січня 2016 року, але наявності протиправної бездіяльності відповідача стосовно не нарахування та не здійснення виплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі за період з 01 січня 2016 року по 17 грудня 2021 року. При цьому, суди зазначили, що нарахування сум та визначення базового місяця є виключно дискреційними повноваженнями відповідача.

65. Верховний Суд вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на наступне.

66. Скаржник у касаційній скарзі просить переглянути оскаржувані судові рішення лише щодо періоду з 01 січня 2016 року по 17 грудня 2021 року в частині визначення базового місяця. Проте, враховуючи приписи частини третьої статті 341 КАС України та наявність висновку Верховного Суду, сформованого після подання ОСОБА_1 скарги (справи №400/3084/21, №380/166/21), колегія суддів Верховного Суду вважає за можливе вийти в даній справі за межі вимог касаційної скарги та здійснити перевірку усього заявленого позивачем періоду - з 01 січня 2010 року - по 17 грудня 2021 року.

67. Касаційне провадження у цій справі відкрито з підстав, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

68. Обґрунтовуючи вимоги скарги, позивач вказує на незастосування судами першої та апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 19 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, від 13 грудня 2018 року у справі №802/412/17-а, від 11 квітня 2018 року у справі № 806/2208/17 щодо питання необхідності визначення базового місяця, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), для правильного нарахування індексації.

69. Надаючи оцінку вказаним твердженням заявника касаційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд сформував усталену судову практику відносно повноважень державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення, яка полягає у тому, що такі не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

70. Зазначені висновки Верховний Суд виклав у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 09 червня 2022 року у справі № 600/524/21-а.

71. Також у справах №400/1118/21 і № 420/3593/20 Верховний Суд, розтлумачивши пункти 2, 5, 10-2 Порядку № 1078, указав, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

72. Одночасно з цим, Верховний Суд зазначив, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.

73. На основі аналізу наведених норм Верховний Суд дійшов висновку, що місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

74. На необхідності визначення базового місяця при розрахунку індексації грошового забезпечення Верховний Суд наголосив і в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а.

75. Щодо механізму обрахунку індексації з 01 березня 2018 року Верховний Суд сформував позицію у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21.

76. Враховуючи різні підходи до обрахунку індексації в різні періоди, що охоплюють спірні правовідносини, колегія суддів уважає, що неврахування судами першої та апеляційної інстанцій існуючої правозастосовної практики щодо необхідності перевірки правильності визначення базового місяця при нарахуванні індексації відповідно до норм Порядку № 1078, призвело до передчасних висновків судів першої та апеляційної інстанцій по суті вирішення спору.

77. Так, у вимірі обставин цієї справи варто зауважити, що спірні правовідносини охоплюються часовим проміжком з 01 січня 2010 року по 17 грудня 2021 року.

78. В указаний період Порядок № 1078 піддавався неодноразовим змінам, які, у свою чергу, змінювали механізм і порядок нарахування індексації грошового забезпечення позивача.

79. Суди попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях дійшли висновку, що нарахування та виплата індексації можлива лише з 01 січня 2016 року.

80. Однак, Верховний Суд у постановах від 06 квітня 2023 року у справі № 380/166/21, від 26 квітня 2023 року у справі №400/3084/21 визначив, що індексація грошового забезпечення повинна здійснюватися і до 01 січня 2016 року.

81. Верховний Суд вказав, що з аналізу положень Порядку № 1078 вбачається, що у період з 01 січня 2008 року до 01 грудня 2015 року необхідно встановити місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати. В той же час, для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року слід ураховувати січень 2008 року, як місяць підвищення доходу, за яким необхідно здійснювати обчислення індексу споживчих цін.

82. Таким чином, Верховний Суд зазначає про безпідставність висновку судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині правомірності нарахування та виплати індексації грошового забезпечення до 01 січня 2016 року.

83. Окрім того, незастосування судами попередніх інстанцій вищенаведених правових висновків Верховного Суду призвело до помилково висновку про наявність у відповідача дискреційних повноважень в частині визначення січня 2008 року місяцем підвищення доходу, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації за період з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року.

84. Щодо періоду з 01 березня 2018 року по 17 грудня 2021, Верховний Суд зазначає наступне.

85. Насамперед слід зауважити, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

86. Спір стосовно права на виплати кожної з них передбачає різні фактичні обставини, які підлягають встановити.

87. З 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, то з огляду на правила пунктів 5, 102 Порядку №1078 - березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

88. За такої умови, відповідно до абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078, слідує, що у березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача Військовій частині належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

89. В той же час, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено, який сам вид індексації грошового доходу позивачеві не виплачувався у вказаний період, та відповідно не встановлено фактичні обставини, що унеможливлює здійснення Верховним Судом оцінки висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для нарахування позивачу індексацій грошового забезпечення за період з 28 лютого 2018 року по 17 грудня 2021 року.

90. За таких обставин колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку про обґрунтованість доводів скаржника щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права -Порядку № 1078 у редакціях, що діяли у відповідний часовий проміжок спірних правовідносин.

91. Виходячи зі змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

92. Однак, викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судами принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи у частині нарахування та виплати відповідачем індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 січня 2010 року по 17 грудня 2021 року. Таке порушення процесуального закону, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), неможливо усунути на стадії касаційного розгляду.

93. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд констатує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а відтак оскаржувані судові рішення не є таким, що відповідають вимогам законності та обґрунтованості, встановленим статтею 242 КАС України.

94. За змістом статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

95. Враховуючи, що неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права допустили суди першої та апеляційної інстанцій, справа підлягає направленню до суду першої інстанції.

96. Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку заявленим позовним вимогам у частині визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 січня 2010 року по 17 грудня 2021 року та, відповідно, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за вказаний період, крізь призму частини другої статті 2 КАС України, з урахуванням установленого статтею 6 КАС України принципу верховенства права, постановивши рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України. Окрім того, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про компенсацію втрати частини доходів та щодо зобов`язання включити індексацію до довідки про додаткові види грошового забезпечення є похідними від вимог про індексацію, а тому і в цій частині оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню.

VІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ

97. Ураховуючи результат касаційного розгляду справи судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у справі №380/4830/22 скасувати.

Справу №380/4830/22 направити на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська