Справа № 752/6714/23
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/6714/23
Провадження № 6-а/752/9/23
У Х В А Л А

05.06.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.

з участю секретаря Ящук Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про стягнення державної допомоги,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про стягнення державної допомоги.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2011 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної 30 % надбавки до пенсії як дитині війни у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.09.2008 року по 05.10.2009 року протиправною. Зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну 30 % надбавка до пенсії як дитині війни у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.09.2008 року по 05.10.2009 року з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період. Вирішено питання про судові витрати.

Позивач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення суми боргу з ГУ ПФУ у м.Києві, посилаючись на невиконання відповідачем судового рішення. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що про необхідність отримання виконавчого листа для примусового виконання постанови від 05.10.2009 р. йому ніхто не повідомляв, у з зв`язку з чим виконавчий документ ним отримано не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву підтримав в повному обсязі, просив суд її задовольнити, видати дублікат виконавчого листа, зобв`язати відповідача виплатити заборгованість згідно отриманого ним протоколу, оскільки рішення суду від 05.10.209 р. фактично не виконане в повному обсязі, що порушує його законні права та інтереси.

Представник відповідача проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечила.

Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2009 р. Голосіївським районним судом м. Києва у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, про стягнення державної допомоги було винесено постанову, відповідно до якої позовні вимоги задоволено частково, визнано бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної 30 % надбавки до пенсії як дитині війни у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.09.2008 року по 05.10.2009 року протиправною. Зобов`язанои Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну 30 % надбавка до пенсії як дитині війни у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.09.2008 року по 05.10.2009 року з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2011р. вищевказане судове рішення залишено без змін.

Постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 05.10.2009 р. у справі №2а-2664/09 набрала законної сили 23.06.2011р.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 18.4 Перехідних положень КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Чинне адміністративне процесуальне законодавство чітко визначає строк, в межах якого особа, має право на отримання дубліката втраченого виконавчого листа, а саме до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року № 826/1569/15.

5 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до ч. 1 ст. 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Відповідно до ч.1,2 статті 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції..

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України)..

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається та не заперечувалось позивачем в ході розгляду заяви, що виконавчий документ ОСОБА_1 отримано не було.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При цьому заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Строк пред`явлення виконавчого листа №2-а-2664/09 до виконання закінчився.

Матеріали справи не містять відомостей про звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу оригіналу виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

За викладених обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки його оригінал не видавався.

Керуючись п.18.4 розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд

у х в а л и в:

заяву позивача про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про стягнення державної допомоги - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складанняповного судового рішення.

Суддя: