Справа № 340/8626/21
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2023-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2023 року м. Кропивницький Справа №340/8626/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СВК Україна»

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВК Україна» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВК Україна» у вигляді зупинення роботи (експлуатації) об`єкту зберігання палива та заправлення пальним транспорту (заправної станції), розташованого по вул. Південній, 33а в с. Тишківка Новоукраїнського району (стара назва Добровеличківського району) Кіровоградської області, шляхом заборони його використання (експлуатації) ТОВ «СВК Україна» та опечатування (опломбування) вхідних дверей до операторської та вентилів запірної арматури трубопроводів, технологічного обладнання (заправних колонок, ємностей для пального) даного об`єкта.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до довідки Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 22.10.2021 р. №01-21-256/1 автозаправна станція, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «СВК Україна», знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Тишківка, вул. Південна, 33 а. Вказаний об`єкт, що експлуатує ТОВ «СВК Україна», на якому здійснюється зберігання пального та заправлення транспорту, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 р. №715 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки Державною службою з надзвичайних ситуацій» відноситься до високого ступеня ризику та ідентифіковано, як об`єкт підвищеної небезпеки. Позивач наголошує на тому, що забезпечення на даному вибухопожежонебезпечному об`єкті безпеки, у тому числі пожежної та техногенної, є першочерговим завданням, оскільки у разі виникнення надзвичайної ситуації на ньому створюється велика небезпека та ймовірність травмування і загибелі людей. Позивач вказує, що позаплановою перевіркою заправної станції ТОВ «СВК Україна» встановлено порушення Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, Правил техногенної безпеки, Державних будівельних норм України «Системи пожежного захисту», Порядку і правил проведення обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна пожежами та аваріями на об`єктах підвищеної небезпеки, включаючи пожежовибухонебезпечні об`єкти та об`єкти, господарська діяльність на яких може призвести до аварій екологічного і санітарно-епідеміологічного характеру, Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю, Порядку створення та використання матеріальних резервів для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, Державних будівельних норм України «Автоматизовані системи раннього оповіщення населення», а саме: на заправній станції не вивішені на видимих місцях плакати, які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки (пункт 10.4 глави 10 розділу VI ППБУ); наявний пожежний щит не укомплектовано первинними засобами пожежогасіння згідно з нормами належності (пункт 3.11 глави 3 розділу V ППБУ); не забезпечено захист зовнішніх установок заправної станції (роздавальні колонки) від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 глави 1 розділу IV ППБУ); автозаправну станцію не забезпечено первинними засобами пожежогасіння згідно з нормами належності (пункт 3.6 глави 3 розділу V ППБУ); не забезпечено обвалування резервуарів (підпункт 2 пункту 9.2 глави 9 розділу VI ППБУ); не укладено угоду на постійне та обов`язкове на договірній основі аварійно-рятувальне обслуговування з державною аварійно-рятувальною службою, яка пройшла атестацію в установленому порядку (стаття 133 КЦЗУ; пункт 1 ПКМУ від 26.10.2016 №763); автозаправну станцію не оснащено гучномовним зв`язком (пункт 10.5 глави 10 розділу VI ППБУ); не створено на об`єкті підвищеної небезпеки (АЗС) автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (пункт 1 статті 53 КЦЗУ; підпункт 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 ПТБ; ДБН В.2.5-76:2014); не проведено обов`язкове страхування цивільної відповідальності за шкоду, яка може бути заподіяна аваріями на об`єкти підвищеної небезпеки (пункт 1 ПКМУ від 16.11.2002 №1788); працюючий персонал не забезпечено засобами індивідуального захисту органів дихання (пункт 2 частини першої статті КЦЗУ; пункт 2 розділу 3 ПТБ; пункт 2 ПКМУ від 19.08.2002 №1200); не створено об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайної ситуації (пункт 18 частини першої статті 20 та стаття 98 КЦЗУ; пункт 3 ПКМУ від 30.09.2015 №775); посадовими особами та працівниками об`єкта не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки (пункт 16 розділу ІІ ППБУ); не проведено ревізію наявних пристроїв захисту будівель, споруд від блискавки та її вторинних проявів (пункт 1.21 глави 1 розділ ІV ППБУ); для відкривання і закривання пробок металевої тари та проведення інших робіт у вибухонебезпечних зонах заправної станції працівники не забезпечені набором інструменту з металу, що не утворює іскор (пункт 10.11. глави 10 розділу VI ППБУ). Позивач вказує на те, що подальша експлуатація заправної станції ТОВ «СВК Україна», що розташована за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Тишківка, вул. Південна, 33а, із вищезазначеними порушеннями вимог пожежної та техногенної безпеки створює загрозу життю та здоров`ю людей (працюючому персоналу, покупцям та особам, які будуть здійснювати гасіння пожежі).

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.35).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 р. зупинено провадження у справі до 24 березня 2022 року (а.с.57).

Судові засідання 24.03.2022 р., 12.05.2022 р., 30.06.2022 р., 02.09.2022 р., 24.11.2022 р. відкладено за клопотанням представника позивача (а.с.59, 60, 65, 66, 69, 70, 72, 73, 75, 76).

Судове засідання 22.02.2023 р. відкладено у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги (а.с.81).

Судове засідання 08.03.2023 р. відкладено у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні докази повідомлення про дату, час та місце розгляду справи (а.с.85).

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 18.04.2023 р. поновлено розгляд справи (а.с.91, зі зворотного боку).

У судовому засідання 18.04.2023 р. оголошено перерву за клопотанням представника відповідача (а.с.91-92).

Представником позивача подано клопотання про проведення розгляду справи без його участі (а.с.96).

Належним чином повідомлений представник відповідача у судове засідання 06.06.2023 р. не з`явився (а.с.93, 97).

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, а розгляд справи згідно з ч.9 ст.205 КАС України проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

У період з 20.09.2021 р. по 01.10.2021 р. посадовою особою ГУ ДСНС України у Кіровоградській області відповідно до наказу №20 від 10.09.2021 р. (а.с.14) та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) №81 від 20.09.2021 р. (а.с.15) проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання Товариством з обмеженою відповідальністю «СВК Україна», с. Тишківка, Добровеличківський (Новоукраїнський) район, Кіровоградська область, вул. Південна, 33а, вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого складено акт №88 від 01.10.2021 р. (а.с.16-25). Перевіркою на об`єкті виявлено порушення, зокрема:

- на АЗС не вивішено на видних місцях плакати, які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки (пункт 10.4 глави 10 розділу VI ППБУ);

- пожежний щит (стенд) не укомплектовано згідно норм належності: вогнегасники 3 шт., ящик з піском 1 шт., протипожежне покривало 1 шт., багор або лом та гак 2 шт., лопати 2 шт., сокири 2 шт. (пункт 3.11 глави 3 розділу V ППБУ);

- зовні установки АЗС (роздавальні колонки) не обладнано пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 глави 1 розділу IV ППБУ);

- АЗС в повній мірі не забезпечено первинними засобами пожежогасіння згідно з нормами належності (пункт 3.6 глави 3 розділу V ППБУ);

- не забезпечено обвалування резервуарного парку (підпункт 2 пункту 9.2 глави 9 розділу VI ППБУ);

- не укладено угоду на постійне та обов`язкове на договірній основі аварійно-рятувальне обслуговування з державною аварійно-рятувальною службою, яка пройшла атестацію в установленому порядку (стаття 133 КЦЗУ; пункт 1 ПКМУ від 26.10.2016 №763);

- не обладнано АЗС гучномовним зв`язком (пункт 10.5 глави 10 розділу VI ППБУ);

- на автозаправній станції не впроваджено систему раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (пункт 1 статті 53 КЦЗУ; підпункт 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 ПТБ; ДБН В.2.5-76:2014);

- не проведено обов`язкове страхування цивільної відповідальності за шкоду, яка може бути заподіяна аваріями на об`єкти підвищеної небезпеки (пункт 1 ПКМУ від 16.11.2002 №1788);

- не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту (пункт 2 частини першої статті КЦЗУ; пункт 2 розділу 3 ПТБ; пункт 2 ПКМУ від 19.08.2002 №1200);

- не створено об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайної ситуації (пункт 18 частини першої статті 20 та стаття 98 КЦЗУ; пункт 3 ПКМУ від 30.09.2015 №775);

- посадові особи та працівники не пройшли навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки (пункт 16 розділу ІІ ППБУ);

- не проведено перевірку захисних будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (пункт 1.21 глави 1 розділ ІV ППБУ);

- для відкривання і закривання пробок металевої тари та проведення інших робіт у вибухонебезпечних зонах заправної станції працівники не забезпечені набором інструменту з металу, що не утворює іскор (пункт 10.11 глави 10 розділу VI ППБУ) (а.с.16-25).

З огляду на акт від 24.11.2021 р. №152 складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, встановлено, що залишилися не усунутими порушення:

- зовні установки АЗС (роздавальні колонки) не обладнано пристроями захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (п.1.21 глави 1 розділу IV ППБУ);

- не проведено обвалування резервуарів (підпункт 2 пункту 9.2 глави 9 розділу VI ППБУ);

- не забезпечено об`єкт постійним та обов`язковим аварійно-рятувальним обслуговуванням на договірній основі з аварійно-рятувальною службою. Яка пройшла атестацію в установленому порядку (стаття 133 КЦЗУ);

- не встановлено систему раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення (пункт 1 статті 53 КЦЗУ; підпункт 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3 ПТБ; ДБН В.2.5-76:2014);

- посадові особи та працівники не пройшли навчання і перевірку знань з питань пожежної безпеки (пункт 16 розділу ІІ ППБУ);

- не проведено перевірку захисних будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (пункт 1.21 глави 1 розділ ІV ППБУ);

- для відкривання і закривання пробок металевої тари та проведення робіт із обслуговування та ремонту технологічного обладнання у вибухонебезпечних зонах на АЗС не забезпечено інструментом з металу, що не утворює іскор (пункт 10.11 глави 10 розділу VI ППБУ) (а.с.45-53).

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. №877-V (далі за текстом Закон №877) державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч.1 ст.47 Кодексу цивільного захисту України Державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, за діяльністю аварійно-рятувальних служб відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

На підставі п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. №1052 Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно з п.7 вказаного Положення ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На підставі п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. №1052 Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно з п.7 вказаного Положення ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 р. №3, у редакції наказу ДСНС від 29.03.2021 р. №167, встановлено, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (скорочена назва ГУ ДСНС України у Кіровоградській області) є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб (а.с.27-28).

З огляду на зміст п.2 Методичних рекомендацій з оформлення та подачі адміністративного позову органами державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки щодо застосування заходів реагування, які є додатком до окремого доручення ДСНС України №02-6101/263 від 03.07.2013 р. підготовка адміністративних позовів щодо застосування заходів реагування при виявленні порушення вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб здійснюється центральним органом виконавчої влади, який здійснює державний нагляд (контроль) у визначеній сфері, та його територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Київ та Севастополь (а.с.30-31).

При цьому згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Відповідно до ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Згідно з ч.7 ст.7 Закону №877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

З аналізу зазначених норм судом встановлено, що підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) з техногенної та пожежної безпеки у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг, є встановлення фактів недотримання (порушення) вимог пожежної та техногенної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, якщо такі порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

З огляду на п.1 Р.І Правил техногенної безпеки, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.11.2018 р. №879 ці Правила визначають загальні вимоги до організації техногенної безпеки на підприємствах, в установах, організаціях та на небезпечних територіях і є обов`язковими для виконання керівниками, посадовими особами і працівниками міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи влади), фізичними особами - підприємцями, власниками, керівниками (далі суб`єкти господарювання) та працівниками підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності.

Пунктом 3 розділу ІІІ Правил техногенної безпеки визначено, що забезпечення техногенної безпеки на небезпечних об`єктах у випадках, визначених Кодексом, здійснюється шляхом: оцінки ризиків виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру на підпорядкованих небезпечних об`єктах відповідної галузі; інформування органів влади, сил цивільного захисту про основні загрози на небезпечних об`єктах з метою вжиття ними ефективних заходів захисту населення, промислових і сільськогосподарських об`єктів від надзвичайних ситуацій техногенного характеру; інформування органів управління та сил цивільного захисту про аварійні та небезпечні ситуації, розвиток яких призвів або міг призвести до аварії і завдати шкоди життю та здоров`ю населення і навколишньому середовищу; розміщення інформації про заходи безпеки та поведінку населення на випадок виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру на офіційних веб-сайтах, інформаційних стендах та в засобах масової інформації; організації заходів із захисту своїх працівників від шкідливого впливу надзвичайних ситуацій техногенного характеру; утворення об`єктових формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту, створення необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази, забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; здійснення навчання працівників правилам техногенної безпеки; підтримання готовності створених диспетчерських служб; розроблення аварійних планів об`єктів, де здійснюється практична діяльність, пов`язана з радіаційними або радіаційно-ядерними технологіями; розроблення планів локалізації та ліквідації аварій; декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; створення, експлуатації і технічного обслуговування автоматизованих систем раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення; створення та утримання в робочому стані засобів зв`язку, аварійно-рятувальної техніки та обладнання і використання їх за призначенням; аварійно-рятувального обслуговування небезпечних об`єктів; створення об`єктового матеріального резерву для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій та проведення невідкладних відновлювальних робіт; здійснення за власні кошти заходів, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру; розроблення заходів щодо забезпечення техногенної безпеки з урахуванням досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; фінансування витрат у порядку та обсягах, необхідних для повного і якісного забезпечення вимог техногенної безпеки; виконання інших завдань і заходів техногенної безпеки з урахуванням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до пунктів 9-11 Методики ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 23.02.2006 р. №98 ідентифікацію проводять відповідальні особи об`єктів господарської діяльності.

Відповідальні особи об`єктів господарської діяльності, які проводять ідентифікацію, узгоджують результати ідентифікації з місцевими органами державного нагляду у сфері цивільного захисту.

Форма Повідомлення про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки (далі Повідомлення) наведена у додатку 1 до пункту 12 Положення.

Повідомлення про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки надається до місцевого органу державного нагляду у сфері цивільного захисту для узагальнення результатів проведення ідентифікації.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 р. №2245-ІІІ суб`єкт господарювання ідентифікує об`єкти підвищеної небезпеки відповідно до кількості порогових мас небезпечних речовин.

Об`єкти підвищеної небезпеки, що належать одному суб`єкту господарювання, але за територіальною ознакою мають різні адреси місцезнаходження, вважаються різними об`єктами підвищеної небезпеки.

За результатами ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки йому встановлюється 1, 2 або 3 клас.

Нормативи порогових мас небезпечних речовин або їх сумішей, що використовуються для цілей ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки, порядок ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки та їх обліку затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1, 2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 р. №1417 (далі за текстом ППБУ), ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд. Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Пунктом 16 розділу ІІ ППБУ визначено, що посадові особи та працівники проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».

З огляду на пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів необхідно виконувати на рівні, визначеному проєктною, експлуатаційною документацією, або на рівні рекомендацій виробника системи блискавкозахисту.

Згідно з підпунктом 2 пункту 9.2 глави 9 розділу VI ППБУ на складах ЛЗР та ГР необхідно дотримуватися таких вимог пожежної безпеки: обвалування (стінки), їх перехідні містки, сходи, огорожі повинні постійно підтримуватися справними. Майданчики всередині обвалувань повинні бути рівними, утрамбованими та посипаними піском. Випадково розлиті ЛЗР та ГР слід негайно прибрати, а місця розлиття посипати піском або застосувати спеціальні хімічні речовини.

Відповідно до пункту 10.11 глави 10 розділу VI ППБУ для відкривання і закривання пробок металевої тари, проведення робіт із обслуговування та ремонту технологічного обладнання у вибухонебезпечних зонах на АЗС повинен використовуватись інструмент з металу, що не утворює іскор.

З огляду на ч.1 ст.53 Кодексу цивільного захисту України на об`єктах підвищеної небезпеки 1 і 2 класів з метою своєчасного виявлення на них загрози виникнення надзвичайних ситуацій та здійснення оповіщення персоналу та населення, яке потрапляє в зону можливого ураження, створюються та функціонують автоматизовані системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

Статтею 133 Кодексу цивільного захисту України визначено, що суб`єкти господарювання та окремі території, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому порядку.

Аварійно-рятувальне обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до укладеної угоди.

Суб`єкти господарювання, галузі та окремі території, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню, а також порядок такого обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем не надано доказів усунення порушень пожежної та техногенної безпеки.

Оцінюючи чи створюють загрозу життю та здоров`ю людей порушення пожежної та техногенної безпеки, суд бере до уваги, що АЗС/АЗГС є потенційно небезпечним об`єктом, який відноситься до високого ступеня ризику. Відсутність на об`єкті пристроїв захисту від прямих ударів блискавки не дозволить своєчасно виявити несправність у разі удару блискавки в будівельні конструкції спричинить небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, які сприятимуть виникненню пожежі з їх небезпечними факторами для життя людини. Відсутність належного обвалування по периметру резервуарів з нафтопродуктами в разі виникнення надзвичайної ситуації може призвести до швидкого розповсюдження пожежі за межі території заправної станції, що набагато збільшить вірогідність травмування і загибелі людей. Відсутність аварійно-рятувального обслуговування на об`єкті підвищеної небезпеки призведе до неналежної організації проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій, локалізації та ліквідації наслідків аварій, а також забезпечення функціонування структурних підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій. Відсутність системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та не обладнання об`єкта гучномовним зв`язком призведе до пізнього виявлення надзвичайної ситуації та оповіщення людей, у зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть неефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей, що призведе до їх отруєння. А також збільшиться час прибуття пожежно-рятувальних підрозділів (несвоєчасно передається сигнал про надзвичайну ситуацію), що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів надзвичайної ситуації на людей, що перебуватимуть на об`єкті та поряд з ним. Не проходження посадовими особами навчання з питань пожежної безпеки унеможливлює дотримання протипожежного режиму на об`єкті, що може призвести до виникнення пожежі, яка буде створювати загрозу життю і здоров`ю людей. Крім того. Після настання надзвичайної ситуації, незнання обов`язків унеможливить злагодженість і правильність дій персоналу, що буде створювати перешкоди під час рятування людей. Відсутність на автозаправній станції інструментів з металу, що не утворюють іскор, може призвести безпосередньо до виникнення небезпечного іскріння та полум`я, що сприяє виникненню (пожежі) з її небезпечними факторами для людини.

Отже, порушення вимог пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які перебуватимуть на об`єкті зберігання палива та заправлення пальним транспорту (заправної станції), розташованому за адресою: Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Тишківка, вул. Південна, 33а, а тому, з урахуванням принципу співмірності, суд вважає наявними підстави для застосування відносно відповідача заходів реагування у сфері державного контролю.

При цьому, відповідно до підпункту 11 пункту 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 р. №807-ІХ утворено у Кіровоградській області Новоукраїнський район (з адміністративним центром у місті Новоукраїнка) у складі територій Ганнівської сільської, Глодоської сільської, Добровеличківської селищної, Злинської сільської, Маловисківської міської, Мар`янівської сільської, Новомиргородської міської, Новоукраїнської міської, Піщанобрідської сільської, Помічнянської міської, Рівнянської сільської, Смолінської селищної, Тишківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до підпункту 11 пункту 3 зазначеної Постанови ліквідовано у Кіровоградській області: Благовіщенський, Бобринецький, Вільшанський, Гайворонський, Голованівський, Добровеличківський, Долинський, Знам`янський, Компаніївський, Кропивницький, Маловисківський, Новгородківський, Новоархангельський, Новомиргородський, Новоукраїнський, Олександрівський, Олександрійський, Онуфріївський, Петрівський, Світловодський, Устинівський райони.

Беручи до уваги, що порушення правил пожежної та техногенної безпеки на потенційно небезпечному об`єкті з високим ступенем ризику, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що зумовлює наявність публічного інтересу для вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення роботи (експлуатації) автозаправної станції, розташованої за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Тишківка, вул. Південна, 33 а, у даному випадку суспільний інтерес превалює над приватним інтересом відповідача, а тому вжиття судом заходів реагування відповідатиме принципу пропорційності.

Позивач просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВК Україна» у вигляді зупинення роботи (експлуатації) об`єкту зберігання палива та заправлення пальним транспорту (заправної станції), розташованого по вул. Південній, 33а в с. Тишківка Новоукраїнського району (стара назва Добровеличківського району) Кіровоградської області, шляхом заборони його використання (експлуатації) ТОВ «СВК Україна» та опечатування (опломбування) вхідних дверей до операторської та вентилів запірної арматури трубопроводів, технологічного обладнання (заправних колонок, ємностей для пального) даного об`єкта.

З огляду на зміст ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України заходи реагування вживаються судом у вигляді повного чи часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг. При цьому ні повне, ні часткове зупинення робіт або надання послуг не вимагає від власника приміщення чи суб`єкта господарювання вчинення будь-яких дій задля виконання такого рішення, а навпаки зобов`язує їх утриматися від вчинення дій спрямованих на виконання робіт (надання послуг) зупинених відповідним судовим рішенням.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовна вимога про застосування відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «СВК Україна», у вигляді заборони експлуатації об`єкту зберігання палива та заправлення пальним транспорту (заправної станції) ТОВ «СВК Україна», що розташований за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Тишківка, вул. Південна, 33а підлягає задоволенню, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі позивачем не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому відсутні витрати, які б підлягали стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВК Україна» (, с. Тишківка, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, вул. Центральна, 3) заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення роботи (експлуатації) об`єкту зберігання палива та заправлення пальним транспорту (заправної станції), розташованого за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнсткий район, с. Тишківка, вул. Південна, 33 а.

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 06 червня 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ