Справа № 420/9825/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9825/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 06.06.2016 по 28.02.2018 включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.06.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 71254,59 гривень із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 22.06.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3723,98 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3723,98 гривень за період з 01.03.2018 по 22.06.2020 включно в сумі 103278,38 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 з 06.06.2016 по 22.06.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 06.06.2016 по 22.06.2020 не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення. Індексація грошового забезпечення не виплачена станом i на день подання позову. 08.11.2021 року позивачем було надіслано заяву до відповідача з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення. У відповідь на заяву відповідачем зазначено: за період з 06.06.2016 по 28.02.2018 включно позивачу індексація грошового забезпечення не виплачувалась через відсутність фінансового ресурсу. При виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року відповідачем застосовується базовий місяць січень 2016 року. Вважаючи, що відповідач протиправно визначив базовий місяць при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року - січень 2016 року, позивач звернувся до суду з даним позовом. Крім викладеного, позивач вважає протиправною невиплату йому індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі в період з 01.03.2018 по 22.06.2020 відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, оскільки сума індексації у березні 2018 перевищує розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 у порівнянні з лютим 2018.

Ухвалою від 25.07.2022 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та матеріали позовної заяви відповідач отримав 25.07.2022 року, що підтверджується звітом про доставку електронного листа.

Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06.06.2016 по 22.06.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією послужного списку позивача (а.с.24-26).

У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 06.06.2016 по 22.06.2020 не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення.

У листопаді 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою від 01.11.2021 року з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період.

У відповідь на заяву відповідач листом від 14.12.2021 року № 3/56/11-2622 повідомив позивачу про неможливість надання інформації щодо сум нарахованої індексації та розмірів посадових окладів за період служби з 06.06.2016 по 31.12.2017, а також повідомив про розміри посадових окладів позивача за період з січня 2018 по червень 2020. Також відповідачем надано розрахунок індексації за 2018-2020 роки.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній станом на дату звернення позивача до суду) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частинами 2, 3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» регламентовано, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

В силу ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Згідно зі статтею 1 цього Закону індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Частинами 1 та 5 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Приписами ч.2 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Законом України №76-VIII від 28.12.2014 року статтю 5 вказаного Закону доповнено частиною шостою, якою визначено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно з ч.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017, чинній з 11.10.2017, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Статтею 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції Закону №107-VI від 28.12.2007 встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Текст статті 6 в редакції Закону №107-VI від 28.12.2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

За приписами статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначалося, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року, який набув чинності 01.01.2016 року, внесено зміни у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» цифри 101 замінено цифрами 103.

Отже, відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції Закону №911-VIII від 24.12.2015 року індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно п. 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України №77 від 11.02.2016 внесено зміни в абзаці другому пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, та цифри 101 замінено цифрами 103.

Абзац другий пункту 1-1 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 77 від 11.02.2016 - застосовується з 01.01.2016 року.

Отже, відповідно до п.1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Згідно абзаців 4, 5 пункту 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до п.5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 року (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Тобто, відповідно до положень п.5 Порядку №1078, в редакції, яка діяла до 15.12.2015 року (до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №1013 від 09.12.2015) базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова №1013) були внесені значні зміни у вищевказаний Порядок, у зв`язку з чим з 01 грудня 2015 року вступили в дію нові правила індексації заробітної плати.

Так, відповідно до п.5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Тобто з прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Таким місяцем (базовим) є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» збільшено грошове забезпечення військовослужбовців. Зазначена постанова набрала чинності з дня втрати чинності Указів Президента України, що визначають умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів, але не раніше ніж 01 січня 2008 року.

Указ Президента України «Про внесення зміни до Указу Президента України від 14.04.1999 р. №379 та визнання такими, що втратили чинність Указів Президента України» набрав чинності з 01.01.2008.

Таким чином, у зв`язку із прийняттям вказаної постанови базовим місцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів позивача є січень 2008 року.

Відповідно до положень Порядку №1078, розрахунок індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з місяця наступного за базовим.

В контексті спірного періоду ключовим є те, що із прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є не місяць зростання грошових доходів військовослужбовця (в тому числі у зв`язку із встановленням надбавок, виплати премії), а саме місяць в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

Тобто, із прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців є місяць, наступний за місяцем, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймає військовослужбовець згідно з постановою Кабінету Міністрів України.

При цьому обчислення такого індексу за даними правилами відбувається незалежно від того, коли військовослужбовець прийнятий на військову службу, коли перемістився на посаду з більшим посадовим окладом, коли встановлено чергове військове звання або встановлені різні надбавки, доплати і премії.

Суд зазначає, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 26 червня 2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Відповідно до п.2 вказаного Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Тобто, навіть за умов виплати у період проходження позивачем військової служби відповідачем на користь позивача щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тобто збільшення розміру його грошового забезпечення, вказаним збільшенням не відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач.

Підвищення розміру тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач, відбулось згідно постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 року, та якою затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.

При цьому доказів того, що з дати підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294, яка набрала чинності 01.01.2008 року, до дати підвищення розміру тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач, згідно постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 року, було прийнято інші рішення, на підставі яких відбувались підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач, до суду не надано.

Оскільки доказів підвищення у період з 06.06.2016 року по 28.02.2018 року тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймав позивач, до суду не надано та судом відповідні обставини не встановлено, суд дійшов висновку, що за вказаний період при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення, базовим місяцем повинен бути саме січень 2008 року.

При вирішенні даної адміністративної справи, суд також зазначає, що відповідно до п.3 Постанови №1013 установлено міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

У той же час, з вказаних положень вбачається, що обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року лише за умов виконання абзацу 1 пункту 3 Постанови №1013, тобто за умов вжиття заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати).

Хоча абзацом 1 пункту 3 Постанови №1013 і установлено необхідність вжиття заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року, зокрема, розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), однак, відповідного збільшення посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) з 1 грудня 2015 року не відбулось.

При цьому суд зазначає, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (в редакції Постанови №1013), якими визначено, що базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є місяць, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці є спеціальними по відношенню до положень постанови Постанови №1013.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним нормативним актом, який визначає базовий місяць для нарахування індексу споживчих цін є постанова Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, то саме вказана постанова і підлягає застосуванню.

Суд зазначає, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Такий правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така ж правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Суд враховує, що в даному випадку, індексація позивачу в період з 06.06.2016 року по 28.02.2018 року взагалі не виплачувалася через відсутність фінансового ресурсу.

Відповідачем зазначені обставини не спростовано належними доказами.

При цьому правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Доводи позивача про те, що відповідач вважає базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення саме січень 2016 року не підтверджено жодним доказом, а томі підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо застосування січня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу в період з 06.06.2016 по 28.02.2018 включно, на думку суду, відсутні, оскільки позивач таких дій (щодо застосування «базового місяця» січень 2016 року) не вчиняв.

У той же час, як встановлено судом вище, базовим місяцем для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення є січень 2008 року, і відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення позивача за період з 06.06.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Тому для належного захисту порушених прав позивача відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати таку бездіяльність відповідача протиправною.

Також суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком суми індексації грошового забезпечення позивача за період з 06.06.2016 року по 28.02.2018 року, проведеним відповідно до приписів пункту 1-1 та пункту 4 Порядку №1078, яка складає:

- за 25 днів червня 2016 2258,38 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 186,90%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1450 грн., індексація дорівнює: 1450 грн.* 186,90%/100%/30 днів*25 днів = 2258,38 грн);

- за липень 2016 2710,05 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 186,90%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1450 грн., індексація дорівнює: 1450 грн.* 186,90%/100% = 2710,05 грн);

- за серпень 2016 - 2710,05 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 186,90%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1450 грн., індексація дорівнює: 1450 грн.* 186,90%/100% = 2710,05 грн);

- за вересень 2016 - 2710,05 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 186,90%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1450 грн., індексація дорівнює: 1450 грн.* 186,90%/100% = 2710,05 грн);

- за жовтень 2016 - 2710,05 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 186,90%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1450 грн., індексація дорівнює: 1450 грн.* 186,90%/100% = 2710,05 грн);

- за листопад 2016 - 2710,05 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 186,90%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1450 грн., індексація дорівнює: 1450 грн.* 186,90%/100% = 2710,05 грн);

- за грудень 2016 3177,60 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 198,60%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1600 грн., індексація дорівнює: 1600 грн.* 198,60%/100% = 3177,60 грн);

- за січень 2017 - 3177,60 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 198,60%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1600 грн., індексація дорівнює: 1600 грн.* 198,60%/100% = 3177,60 грн);

- за лютий 2016 - 3177,60 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 198,60%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1600 грн., індексація дорівнює: 1600 грн.* 198,60%/100% = 3177,60 грн);

- за березень 2017 3360,00 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 210,00%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1600 грн., індексація дорівнює: 1600 грн.* 210,00%/100% =3360,00 грн);

- за квітень 2017 - 3360,00 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 210,00%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1600 грн., індексація дорівнює: 1600 грн.* 210,00%/100% =3360,00 грн);

- за травень 2017 3536,40 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 210,00%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1684 грн., індексація дорівнює: 1684 грн.* 210,00%/100% = 3536,40 грн.);

- за червень 2017 3730,06 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 221,50%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1684 грн., індексація дорівнює: 1684 грн.* 221,50%/100% =3730,06 грн.);

- за липень 2017 - 3730,06 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 221,50%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1684 грн., індексація дорівнює: 1684 грн.* 221,50%/100% =3730,06 грн.);

- за серпень 2017 - 3730,06 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 221,50%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1684 грн., індексація дорівнює: 1684 грн.* 221,50%/100% =3730,06 грн.);

- за вересень 2017 3896,78 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 231,40%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1684 грн., індексація дорівнює: 1684 грн.* 231,40%/100% = 3896,78 грн.);

- за жовтень 2017 - 3896,78 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 231,40%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1684 грн., індексація дорівнює: 1684 грн.* 231,40%/100% = 3896,78 грн.);

- за листопад 2017 - 3896,78 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 231,40%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1684 грн., індексація дорівнює: 1684 грн.* 231,40%/100% = 3896,78 грн.);

- за грудень 2017 4258,75 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 241,70%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1762 грн., індексація дорівнює: 1762 грн.* 241,70%/100% = 4258,75 грн.);

- за січень 2018 - 4258,75 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 241,70%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1762 грн., індексація дорівнює: 1762 грн.* 241,70%/100% = 4258,75 грн.);

- за лютий 2018 4258,75 грн. (величина приросту індексу споживчих цін з січня 2008 241,70%, прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1762 грн., індексація дорівнює: 1762 грн.* 241,70%/100% = 4258,75 грн.).

Всього сума індексації за період з 06.06.2016 по 28.02.2018 складає 71254,59 грн. (2258,38+2710,05+2710,05+2710,05+2710,05+2710,05+3177,60+3177,60+3177,60+3360+3360+3536,40+3730,06+3730,06+3730,06+3896,78+3896,78+3896,78+4258,75+4258,75+4258,75= 71254,59).

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.06.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 71254,59 гривень підлягає задоволенню.

Що стосується індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 по 22.06.2020, суд зазначає таке.

Згідно абзаців 3-6 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

З наданих позивачем особистих карток грошового забезпечення позивача, які останні отримав від відповідача на запит від 01.11.2021, розмір грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року складав 13605,63 грн., що складається з посадового окладу 980 грн., окладу за військовим званням 125 грн., надбавки за вислугу років 386,75 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань 745,88 грн., премії 11270 грн., надбавки за таємність 98 грн. (а.с.20).

Розмір грошового забезпечення позивача за березень 2018 року складав 14344,80 грн., що складається з посадового окладу 4230 грн., окладу за військовим званням 1340 грн., надбавки за вислугу років 2506,50 грн., надбавки за особливості проходження служби 1615,30 грн., премії 4230 грн., надбавки за таємність 423 грн.

Отже, грошовий дохід позивача внаслідок підвищення посадових окладів збільшився на 739,17 грн. (14344,80 грн.-13605,63 грн. = 739,17 грн.).

При цьому, наростаючий індекс споживчих цін з лютого 2008 по січень 2018, як правильно розраховано позивачем, становить 353,3%.

Відповідно, величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року складає 253,3% (353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін)).

У березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 грн.

Відповідно до приписів абзацу 5 п.4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року складає: 1762 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.03.2018) * 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін) / 100% = 4463,15 грн.

Отже, згідно абзацу 4 п.5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу та становить: 4463,15 грн. 739,17 грн. = 3723,98 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач всупереч наведеним вище приписам Порядку № 1078, починаючи з 01.03.2018 року, протиправно не виплачував позивачу так звану «індексацію-різницю» в розмірі 3723,98 грн. щомісячно, а тому допустив протиправну бездіяльність.

За 22 дні служби у червні 2020 року індексація-різниця становить: 3723,98 грн. /30 днів * 22 дні = 2730,92 грн.

Таким чином, суд погоджується з розрахунком позивача, що сума недоплаченої йому індексації-різниці за період з 01 березня 2018 по 22 червня 2020 становить 103278,38 грн. (3723,98 грн. * 27 міс. + 2730,92 грн. = 103278,38 грн.).

Також суд бере до уваги, що згідно абзацу 2 п.5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Згідно з офіційними даними, що містяться на сайті Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у квітні 2018 року становив 100,8%, у травні 2018 року 100,0%, у червні 2018 року 100,0%, у липні 2018 року 99,3%, у серпні 2018 року 100,0%, у вересні 2018 року 101,9%, у жовтні 2018 року 101,7%.

У жовтні 2018 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації в розмірі 103 відсотка (103,7%). Індекс інфляції за жовтень 2018 року був опублікований у листопаді 2018 року.

Отже, у грудні 2018 року відповідач обґрунтовано нарахував та виплатив позивачу поточну індексацію 71,08 грн., що розрахована множенням величини приросту індексу споживчих цін на розмір прожиткового мінімуму та діленням на 100%, а саме: 3,70%* 1921 грн./100% = 71,08 грн.

Також є обґрунтованим нарахування відповідачем поточної індексації позивачу за січень та лютий 2019 року, виходячи з величини приросту індексу споживчих цін (3.70%), розміру прожиткового мінімуму (1921 грн.), а саме: 3,70%* 1921 грн./100% = 71,08 грн.

У період з березня по червень 2019 року включно величина приросту індексу споживчих цін становила 7%, прожитковий мінімум залишався на рівні 1921 грн., отже поточна індексація на вказаний період мала становити щомісяця: 1921 грн.*7% / 100%= 134,47 грн.

Позивачу у цей період було фактично сплачено вказану суму індексації у червні 2019 року у розмірі 537,88 грн. (134,47 грн.* 4 міс. = 537,88 грн.), що підтверджується особистою карткою грошового забезпечення (а.с.20).

Надалі, з липня 2019 року по червень 2020 року включно (дата звільнення позивача - 22.06.2020) величина приросту індексу споживчих цін становила 10,30%.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно законів про державний бюджет України на відповідний рік з липня по листопад 2019 року включно становив 2007 грн., а з грудня 2019 року по червень 2020 року включно 2102 грн.

Отже, в період з липня 2019 року по листопад 2019 року включно поточна індексація грошового забезпечення позивача становила та була фактично виплачена позивачу щомісячно у розмірі: 2007 грн.*10,30% / 100% = 206,72 грн.

У період з липня 2019 року по травень 2020 року включно позивачу також була нарахована та сплачена поточна індексація у розмірі 216,51 грн. (2102 грн.*10,30% / 100% = 216,51 грн.), а за 22 дні червня 2020 року відповідач сплатив позивачу поточну індексацію у розмірі 158,77 грн. (2102 грн.*10,30% / 100% /30 днів * 22 дні = 158,77 грн.).

Таким чином, сплачена позивачу у період з 01 грудня 2018 року по 22 червня 2020 року включно індексація грошового забезпечення є поточною індексацією, яка не є спірною у даній справі.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 по 22 червня 2020 слід задовольнити частково шляхом: визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 22.06.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3723,98 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 по 22 червня 2020 включно в сумі 103278,38 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Суд зауважує, що спірна індексація грошового забезпечення відповідачем не нарахована, а тому підстав для стягнення вказаної суми суд не вбачає, та вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити зазначену судом суму індексації грошового забезпечення.

При цьому станом на дату вирішення даної адміністративної справи у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть порушені права позивача щодо не здійснення компенсації сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 при здійснені виплат нарахованої індексації грошового забезпечення позивача за період з 06.06.2016 року по 22.06.2020 року.

Отже, права позивача щодо компенсації сум податку з доходів фізичних осіб при нарахуванні та виплаті компенсації відповідачем не порушувалися, а тому ці вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки суд захищає лише порушені права та законні інтереси особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду.

З матеріалів справи суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю, а наведене позивачем обґрунтування необхідності його встановлення ґрунтується на прикладах невиконання судових рішень іншими відповідачами в інших судових справах.

Тому в задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю слід відмовити.

Судові витрати позивачем понесені не були, а тому розподілу між сторонами не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293, 382 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.06.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.06.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 71254,59 гривень.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 22.06.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації (індексації-різниці) 3723,98 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 22 червня 2020 року включно в сумі 103278,38 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У встановленні судового контролю за виконанням рішення суду відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів