Справа № 620/12868/21
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Так, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду, серед іншого має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження, у випадку, коли таке відкрито та (ч.2 ст.383 КАС України).
На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч.3 ст.383 КАС України).
Згідно з ч.4 згаданої статті заяву, зазначену у ч.1 цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Суд констатує, що строк звернення до суду із даною заявою позивачем не пропущений, оскільки позивач вчасно звернуся до суду із такою заявою 17.05.2023, проте, ухвалою суду від 19.05.2023 заява була повернута позивачу, через відсутність доказів надіслання відповідачу цієї заяви.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.
У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому ст.249 цього Кодексу.
Суд зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
При цьому, виходячи з наведеного вище, звернення до суду із заявою відповідно до ст.383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби. Звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст.383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку ст.383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.
Так, згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як вбачається з матеріалів справи, Чернігівським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист, на підставі якого 22.02.2023 відкрито виконавче провадження ВП №71110736 (а.с.173). Відповідно до інформації, викладеної в листі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.04.2023 №7169, 27.03.2023 на відповідача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. В подальшому, 18.04.2023 за невиконання рішення суду на відповідача накладено штраф у подвійному розмірі та направлено повідомлення до Чернігівського РУП ГУНП у Чернігівській області за фактом вчинення злочину.
З огляду на вказане, суд зазначає, що заява відповідає вимогам в частині зазначення інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження. Також суд констатує, що позивачем вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду, що свідчить про наявність підстав для подання такої заяви.
В той же час, згідно п.9 ч.2 ст.383 КАС України передбачено, що до заяви, поданої у відповідності до ст.383 КАС України долучається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.
Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до вимог ст.2 вказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
При цьому, подана у цій справі в порядку ст.383 КАС України заява до встановленого ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» вичерпного переліку заяв за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься.
З огляду на системний аналіз викладених положень, на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом України «Про судовий збір».
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 у справі №807/220/18 та у постанові від 25.06.2020 у справі №0240/2226/18-а.
Суд зазначає, що пп.6 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачена сплата судового збору за подання заяв, пов`язаних із виконанням судових рішень, у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положення абз.2 ч.5 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що у разі невідповідності заяви вимогам ч.2 ст.383 КАС України вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.248, 249, 383 КАС України, суд
Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.О. Житняк