Справа № 400/3827/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 р. № 400/3827/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку в кількості 135 діб; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки в кількості 135 діб.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що при звільненні відповідачем 1 не було проведено повний розрахунок та безпідставно не виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної основної та додаткової відпустки. За розрахунками позивача загальна кількість діб щорічної основної та додаткової відпустки, які позивач не використав за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки, складає 135 діб. Грошову компенсацію за вказані відпустки позивач розрахував у сумі 73839,60 грн.

12.05.2023 р. від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском місячного строку звернення до суду.

З даного приводу суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).

Так, спеціальним законодавством прямо не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак за змістом п. 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260, грошова компенсація виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Отже, право на отримання таких виплат не обмежується жодним строком.

12.05.2023 р. від відповідача надійшов також відзив на позов, де зазначено, що залишок невикористаних частин щорічних відпусток становить: за 2019 рік 16 діб основної та 2 доби додаткової; за 2020 рік основна та додаткова відпустки використані в повному обсязі; за 2021 рік 30 діб основної та 4 доби додаткової; за 2022 рік відпустки не надавались. Позивачу при звільненні виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток. На день звільнення позивач має 52 доби невикористаних відпусток, а не 135 діб. Компенсація за невикористані дні щорічної чергової основної та додаткової оплачуваних відпусток за роки, що передують року звільнення, законодавством не передбачена. Позивач помилково вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ст. 83 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та Закону України "Про відпустки" (далі - Закон № 504), оскільки спірні правовідносини врегульовані нормами спеціального законодавства, які є пріоритетними. Норми Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580) та Порядку № 260 не передбачають виплати компенсації невикористаної частини додаткової відпустки поліцейському за минулі роки та додаткових видів відпусток.

Ухвалою від 15.05.2023 р. суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог та постановив розглядати справу з позовними вимогами про: визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку в кількості 78 діб; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки в кількості 78 діб.

16.05.2023 р. позивачем подана відповідь на відзив.

01.06.2023 р. відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

07.11.2015 р. позивача прийнято на службу до Національної поліції України.

Наказом від 10.10.2022 р. № 432 о/с позивач звільнений із займаної посади за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 з 13.10.2022 р.

В наказі зазначено про виплату компенсації за невикористані 23 доби щорічної чергової основної відпустки та 5 діб додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік.

На запит позивача Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області надано інформацію від 07.04.2023 р., згідно з якою за 2015 рік чергова оплачувана відпустка позивачу не надавалась і становить 3 доби.

24.04.2023 р. Департаментом стратегічних розслідувань видано довідки щодо використання позивачем відпусток за 2016-2022 роки:

- за 2017 рік основна та додаткова відпустки використані в повному обсязі;

- за 2018 рік не використано 22 доби основної та 1 добу додаткової відпусток;

- за 2019 рік не використано 16 діб основної та 2 доби додаткової відпусток;

- за 2020 рік основна та додаткова відпустки використані в повному обсязі;

- за 2021 рік не використано 30 діб основної та 4 доби додаткової відпусток.

Таким чином, позивач (з урахуванням зменшених позовних вимог) правильно розрахував кількість діб невикористаної щорічної оплачуваної відпустки - 78, з яких 71 доба основної та 7 діб додаткової.

Помилку позивачем допущено лише щодо років, за які не виплачено компенсації за невикористані дні відпусток. Так, за 2016, 2017, 2020 роки невикористаних днів відпустки немає.

Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 р. № 260 (далі - Порядок № 260), передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Грошова компенсація за невикористані відпустки за попередні роки не передбачена.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Закон № 504 установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно зі ст. 4 Закону № 504 установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка; додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці; додаткова відпустка за особливий характер праці; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням; 3) творча відпустка ; 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях; 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; відпустка у зв`язку з усиновленням дитини; додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи; 5) відпустки без збереження заробітної плати. Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (ч. 1 ст. 24 Закону № 504).

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 83 КЗпП України.

Закон № 580 визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 92 Закону № 580 поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Положення Порядку № 260 визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Згідно з абз. 7, 8 п. 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Отже, право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у ст. 92 Закону № 580.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав у попередньому календарному році. Водночас, надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, у тому числі й за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

З огляду на відсутність правового врегулювання положеннями Закону № 580 і Порядку № 260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону № 504, яким передбачено право працівника у разі звільнення на виплату грошової компенсації за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19.01.2021 р. у справі № 160/10875/19.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, суд наголошує, що виключною компетенцією роботодавця є нарахування та виплата даної грошової компенсації. Отже, суд не розраховує розмір належної до виплати грошової компенсації за невикористані дні відпусток.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки в цілому позовні вимоги задоволені.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 43305056) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку в кількості 78 діб; зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки в кількості 78 діб - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку в кількості 78 діб.

3. Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2015, 2018, 2019, 2021 роки в кількості 78 діб.

4. У задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за 2016, 2017, 2020 роки - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 43305056) судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 09.06.2023 р.

Суддя Н.В. Лісовська