Справа № 160/5293/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2023 року Справа № 160/5293/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
20.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач-2), в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком від 25.01.2023 року та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 19.09.1987 року по 20.06.1995 року - в колгоспі ім. Крейсера «Аврора».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
29.03.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 21.03.2023, до якої долучено копії заяви від 25.01.2023, розписки-повідомлення про долучені до неї документи, а також засвідчені копії долучених до заяви документів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/5293/23; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); розрахунок страхового стажу станом на 25.01.2023.
У зв`язку з недостатнім фінансуванням суду на здійснення витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції, ухвали від 30.03.2023 була направлена учасникам справи засобами електронного зв`язку на їх офіційні електронні адреси та доставлена, про що свідчить звіт про успішне доставлення електронного листа. Крім того, копію ухвали суду від 30.03.2023 разом із копією позовної заяви з додатками вручено відповідачу-1 у паперовому вигляді 12.04.2023, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання.
05.05.2023 від позивача засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, в якій заперечує проти відзиву відповідача, обґрунтовуючи аналогічними за змістом доводами, викладеними у позовній заяві, акцентуючи, що спірні періоди трудової діяльності належним чином підтверджені трудовою книжкою колгоспника.
До відзиву відповідачем-1 долучено витребувані докази.
12.05.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому відповідач-2 наголосив, що основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника. Постановою Ради Міністрів СССР від 21.04.1975 № 310 затверджено Положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспника. Згідно з вказаним Положенням трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту прийняття їх в члени колгоспу. У трудову книжку колгоспника вносились відомості про колгоспника, відомості про членство в колгоспі, відомості про роботу, відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання, відомості про нагородження. У матеріалах пенсійної справи позивача є трудова книжка колгоспника від 25.03.1980 № 2008 та трудова книжка від 07.04.1978. У трудовій книжці колгоспника від 25.03.1980 є записи роботи позивача у колгоспі. Водночас, до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі ім. крейсера «Аврора» за період з 19.09.1987 по 20.06.1995 згідно з трудової книжки колгоспника від 25.03.1980 № 2008, оскільки записи про встановлений мінімум трудової участі у колгоспі та фактично відпрацьовані вихододні оформленні не належним чином. У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. До заяви про призначення пенсії за віком позивачем було надано довідку за № 126 від 17.03.2008 (ким видана - не видно), в якій зазначено, що ОСОБА_2 (Шевякова згідно свідоцтва про шлюб) ОСОБА_3 перебувала членом колгоспу ім. крейсера «Аврора» з 26.06.1977 по 05.01.1981 та встановлений мінімум трудоднів та відпрацьовані трудодні за період роботи з 1977 по 1981 в колгоспі. Для зарахування спірного періоду необхідно долучити уточнюючу довідку про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні видану на підставі первинних документів. Отже, враховуючи зазначене, за поданими документами страховий стаж позивача становить 14 років 11 місяців 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на те, що з 06.06.2023 по 08.06.2023 суддя Бухтіярова М.М. перебувала у відпустці, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами та доказами, а повне судове рішення складено першого робочого дня.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 16.06.1999 Нікопольським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
25.01.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (ВОГ №20) із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 25).
Згідно із розпискою-повідомленням до заяви від 25.01.2023 за вх.№576 долучено копії наступних документів: ідентифікаційного коду; паспорт; диплом про навчання; довідки про зміну назви організації; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у най, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (№76, №126); інший документ (рішення суду) у справі №182/1729/19; свідоцтво про народження дитини; свідоцтво про шлюб; трудова книжка (а.с. 26).
За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Означене рішення відповідача-2 обґрунтоване наступним.
Вік заявника 63 роки 03 місяці 08 днів. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після досягнення віку 63 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить від 19 до 29 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років. Страховий стаж особи становить 14 років 11 місяців 19 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі за 1987-1995 роки згідно з трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 , оскільки записи про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні оформленні не належним чином. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні видану на підставі первинних документів. Право на пенсійну виплату згідно підтверджених документів відсутнє. Після повторного звернення за призначенням пенсії з необхідними додатковими документами право на пенсійну виплату буде переглянуто.
з 01.09.1976 по 30.06.1997 навчання у вищих/середн.НЗ 0 років 10 місяців 0 днів;
з 01.07.1977 по 31.12.1977 робота в колгоспі з 1966 р. 0 років 06 місяців 0 днів;
з 01.01.1978 по 06.04.1978 робота в колгоспі з 1966 р. 0 років 03 місяці 06 днів;
з 07.04.1978 по 12.10.1978 - _______________ - 0 років 06 місяців 06 днів;
з 01.01.1979 по 31.12.1980 робота в колгоспі з 1966 р. 02 роки 0 місяців 0 днів;
з 01.01.1981 по 05.01.1981 робота в колгоспі з 1966 р. 0 років 0 місяців 05 днів;
з 06.01.1981 по 15.09.1985 догляд за дитиною до 3 р. 04 роки 08 місяців 10 днів;
з 16.09.1985 по 02.12.1985 - _______________ - 0 років 02 місяці 17 днів;
з 03.12.1985 по 01.05.1987 - _______________ - 01 рік 04 місяці 29 днів;
з 02.05.1987 по 18.09.1987 - _______________ - 0 років 04 місяці 17 днів;
з 01.04.2001 по 31.12.2003 - _______________ - 02 роки 09 місяців 0 днів;
з 01.03.2004 по 28.02.2007 - _______________ - 01 рік 04 місяці 19 днів.
Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернулася до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частина перша статті 92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
Частиною першою статті 4 Закону України 1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
За змістом частини другої статті 26 Закону №1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону №1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно із частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно із пунктом «а» статті 3 вказаного Закону право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів*, гіг-спеціалісти, які залучені резидентами Дія Сіті за гіг-контрактами відповідно до Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні», - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Відповідно до частини першої статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно із частиною другою статті 56 цього Закону при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Згідно з приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.
Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Так, відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969 і затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).
Відповідно до п.п.5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
З огляду на положення частини другої статті 56 Закону №1788-XII та пункту 5 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, наявність у трудовій книжці колгоспника відомостей про трудову участь, прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання є обов`язковим, оскільки при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується лише час роботи за фактичною тривалістю.
У межах спірних правовідносинах позивачем заявлено позовні вимоги щодо наступних періодів трудової діяльності: з 19.09.1987 по 20.06.1995.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами підтверджено, що до заяви про призначення пенсії позивачем надавались, окрім інших документів, рішення Нікопольського міськрайонного суду від 14.04.2019 у справі №182/1729/19 та трудова книжка колгоспника № НОМЕР_2 .
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2019 у справі №182/1729/19 (провадження №2-о/0182/85/2019), яке набрало законної сили 20.05.2019, встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженці с. Придніпровське Нікопольського району Дніпропетровської області, трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 , заповненої 25.03.1980 року російською мовою на ім`я « ОСОБА_4 », 1957 року народження, з виправленням прізвища на « ОСОБА_5 ».

Відповідно до частини п`ятої статті 78 КАС України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже, належність позивачеві трудової книжки № НОМЕР_2 , заповненої 25.03.1980 року встановлена судовим рішення, яке набрало законної сили 20.05.2019.

Як вбачається з трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 від 25.03.1980, позивач з 1979 по 20.06.1995 працювала колгоспі імені Крейсера «Аврора» на посаді обліковця, у розділі «Відомості про роботу» трудової книжки колгоспника наявні наступні записи про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі в господарстві, тобто кількість вироблених трудоднів:

-за 1987 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 76, при встановленому мінімумі 200;

-за 1988 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 293; при встановленому мінімумі 200;

-за 1989 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 268; при встановленому мінімумі 200;

-за 1990 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 268; при встановленому мінімумі 200;

-за 1991 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 255; при встановленому мінімумі 200;

-за 1992 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 291; при встановленому мінімумі 200;

-за 1993 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 260; при встановленому мінімумі 200;

- за 1994 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 252; при встановленому мінімумі 200;

- за 1995 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік 113; при встановленому мінімумі відсутні відомості.

Окрім того, у вказаній трудовій книжці колгоспника на сторінках 2-5 містяться записи про суми нарахованих грошових коштів, номери та дати особових рахунків, записи завірені підписом голови колгоспу та головного старшого бухгалтера колгоспу, а також печатками підприємства.

В якості підстави для відмови в зарахуванні до стажу періоду роботи з 19.09.1987 по 20.06.1995 відповідачем-2 в оспорюваному рішенні та у відзивах зазначено, що записи про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні оформленні не належним чином.

Суд критично ставиться до зазначеної позиції відповідача, оскільки обов`язок щодо заповнення трудових книжок покладено саме на роботодавця. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Безпідставною є і вимога відповідача про надання уточнюючої довідки про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні.

Суд звертає увагу, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки колгоспника № НОМЕР_2 від 25.03.1980 містять неправдиві або недостовірні відомості, і ця обставина не спростована відповідачем.

В трудовій книжці колгоспника містяться відомості про роботу позивача з 1979 по 20.06.1995 в колгоспі імені Крейсера «Аврора» на посаді обліковця, містяться відомості про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі в господарстві, та з трудової книжки вбачається, що позивач відпрацювала в повному обсязі встановлений мінімум трудової участі в господарстві за рік протягом 1988 1994 рр.

Водночас, за 1987 рік у трудовій книжці відсутні відомості про поважність не виконання мінімуму за рік, за 1995 рік відсутні відомості щодо встановленого мінімуму за наявності відомостей про трудову участь - 113.

Як уже зазначалось судом, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати періоди роботи позивача з 1988 по 1994 рр. в колгоспі імені Крейсера «Аврора» до страхового стажу, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 зарахувати до страхового стажу вказаних періодів її роботи.

При цьому, права позивача у спірних правовідносинах порушені саме вказаним рішенням від 01.02.2023 №21 про відмову у призначені пенсії, а не діями щодо відмови у призначенні пенсії.

За змістом частин першої, другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №21 від 01.02.2023, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права, цим і скористалась позивач.

Щодо позовних вимог про зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 25.01.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини другої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Нормами частини другої статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Як убачається з матеріалів справи, спір стосується наслідків розгляду відповідачем-2 заяви позивача від 25.01.2023 про призначення пенсії за віком у вигляді рішення від 01.02.2023 №21, яке скасовано судом як протиправне.

При цьому, судом зроблено висновок про неправомірність відмови відповідача-2 у зарахуванні періодів роботи позивача з 1988 по 1994 рр. в колгоспі імені Крейсера «Аврора» до страхового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком, та зобов`язано відповідача-1 зарахувати вказані періоди її роботи до страхового стажу.

Суд зазначає, обрахунок стажу, що враховується у призначенні пенсії, є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Оскільки відповідачем-2 було протиправно відмовлено позивачеві в призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу, що встановлено судом, водночас на час судового розгляду матеріали справи не містять доказів обрахунку стажу з урахуванням зобов`язальних вимог суду, зважаючи на дискрецію пенсійного органу в питаннях обрахунку стажу, необхідного для призначення пенсії, суд з метою належного та ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача від 25.01.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 1073,60грн., підлягають стягненню з відповідача-2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання дій протиправним, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) №21 від 01.02.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) періоди її роботи з 1988 по 1994 рр. в колгоспі імені Крейсера «Аврора» до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 25.01.2023 про призначення пенсії за віком та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова