Справа № 280/1630/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

09 червня 2023 року Справа № 280/1630/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною дію або бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині ненарахування та невиплати позивачу за період з 03 березня 2022 року по 24 червня 2022 року додаткової винагороди, яка збільшується до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування та з урахуванням раніше виплачених сум додаткового грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу за період з 03 березня 2022 року по 24 червня 2022 року додаткову винагороду, яка збільшується до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу лікування та з урахуванням раніше виплачених сум додаткового грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 22.03.2023 позовну заяву залишено без руху. У встановлений строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд справи призначено без повідомлення/виклику представників сторін.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Як установлено судом з даних КП «Діловодство спеціалізованого суду», ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі № 280/423/23 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати додаткової винагороди прапорщику ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_2 ); стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_2 ) суму додаткової винагороди у розмірі 400 000 (чотириста тисяч гривень) 00 коп., яка була недоотримана за час служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Судом установлено, що у справах № 280/1630/23 та № 280/423/23 беруть участь одні й ті ж самі сторони.

Дослідивши зміст позовних вимог у вказаних справах, суд зауважує, що в обох випадках предмет позову стосується питання визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, яка була недоотримана за час служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Заявлені позовні вимоги в обох випадках обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 2-го гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 штурмової роти. Відповідно до медичної довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23 червня 2022 року №04/892, виданої військовою частиною НОМЕР_1 на підставі наказу командира від 10.06.2022 року №222, 03 березня 2022 року прапорщик ОСОБА_1 внаслідок вогнепального осколкового поранення отримав сліпі осколкові (2) поранення м`яких тканин с/3 правого стегна та згинальної поверхні правого колінного суглобу, осколкове сліпе поранення м`яких тканин с/3 правої гомілки під час виконання бойового завдання (службових обов`язків) в Донецькій області, тобто в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської федерації, захищаючи Батьківщину.

Відповідно до довідки ВЛК від 24 червня 2022 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 , вищевказані поранення визнано пов`язаними з проходженням військової служби. Також цією довідкою ОСОБА_1 визнано придатним до проходження військової служби.

Тобто, з моменту поранення 03 березня 2022 року і до моменту визнання ОСОБА_1 24 червня 2022 року придатним до військової служби, останній проходив лікування у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Проте, відповідного додаткового грошового забезпечення в зв`язку із травмою позивачу з боку військової частини виплачено не було в необхідному розмірі, що підтверджується відповіддю військової частини НОМЕР_4 .

Позивач вважає, що бездіяльністю відповідача порушено його права, оскільки відповідачем виплачено не у повному обсязі всі належні суми грошових коштів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Суд зазначає, що неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У постанові від 22.10.2020 року Верховний Суд по справі №320/7/19 дійшов наступного правового висновку: - «Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду. Колегія суддів зауважує, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на затягування розгляду справи, створення перешкод іншим учасникам процесу. Слід враховувати, що наведений у частині другій статті 45 КАС перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер. При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність факту зловживання віднесене на розсуд суду, що розглядає справу.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 07 травня 2020 року у справі №826/12191/18.

Таким чином, у провадженні Запорізького окружного адміністративного суду вже є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п. 11 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем не було повідомлено суду про наявність іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Під час розгляду справи судом було з`ясовано наявність вищенаведеної позовної заяви.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною дію або бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії без розгляду.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 240, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною дію або бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала виготовлена в повному обсязі та підписана 09.06.2023.

Суддя Ж.М. Чернова