Справа № 360/472/23
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/472/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Статівки Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2023 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Статівки Олександра Євгеновича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), за такими вимогами:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо зменшення у грудні 2022 року відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення, та щодо обмеження з 01.03.2023 року виплати пенсії ОСОБА_1 граничним (максимальним) розміром, тобто десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку йому пенсії, виданої Луганським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки 06.10.2021 року за вих. № ФЕ 53871, та без обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 граничним (максимальним) розміром, тобто десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

3) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви з вимогами немайнового характеру у розмірі 858,88 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року по адміністративній справі № 360/6742/21, яке 30.06.2022 року набрало законної сили, частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

09.09.2022 року позивач ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Статівка О.Є. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з письмовою заявою за вих. № 09/09-22-1 від 09.09.2022 року про добровільне виконання судового рішення, в якій просив протягом п`яти банківських днів після отримання цієї заяви добровільно виконати вищевказане рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року по адміністративній справі № 360/6742/21, яке 30.06.2022 року набрало законної сили, а саме: здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки від 06.10.2021 року № ФЕ 53871 про розмір грошового забезпечення, виданої Луганським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійні забезпечення осіб, звільнених з військової служби, військовослужбовців та членів їх сімей» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 21.09.2022 року за вих. № 1200-0202-8/20727 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, посилаючись на вимоги Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та п/п 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2022 року № 263 «Деякі питання забезпечення функціювання інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів в умовах воєнного стану», повідомило адвоката Статівка О.Є. як представника ОСОБА_1 , що враховуючи запроваджені із введенням в Україні воєнного стану заходу захисту інформації, втому числі Пенсійним фондом України обмеження доступу до архівів документів, що містять персональні дані, задля запобігання їх витоку в умовах здійснення контролю збройними формуваннями Російської Федерації на території м. Сєвєродонецьк, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позбавлене можливості у належний спосіб виконати судове рішення. Заходи щодо виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року по адміністративній справі № 360/6742/21, що набрало законної сили, будуть здійснені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області після усунення цих обставин, що роблять неможливим його виконання.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом від 20.03.2023 року за вих. № 1200-0202-8/5292 повідомило адвоката ОСОБА_2 на його вищевказаний адвокатський запит, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року по адміністративній справі № 360/6742/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області у листопаді 2022 року здійснено з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Луганського обласного територіального центу комплектування та соціальної підтримки від 06.10.2021 року № ФЕ 53871, у зв`язку з чим пенсію у розмірі 19797,44 грн., обчисленому на виконання рішення суду, ОСОБА_1 забезпечено з грудня 2022 року.

Водночас, з розрахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 за вислугу років, проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області станом на 01.12.2022 року після виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду 13.12.2021 року по адміністративній справі № 360/6742/21, вбачається, що пенсія позивачу ОСОБА_1 станом на 01.12.2022 року була безпідставно обчислена вже у зменшеному розмірі 70 % грошового забезпечення замість 90 %.

Крім того, з розрахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 за вислугу років, проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області станом на 01.03.2023 року після виконання рішення суду по адміністративній справі № 360/6742/21, вбачається, що пенсія ОСОБА_1 станом на 01.03.2023 року була також безпідставно обчислена у зменшеному розмірі 70 % грошового забезпечення.

30.03.2023 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Статівка О.Є. звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою від 30.03.2023 року за вих. № 30/03-23-1 про перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 відсотків грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром.

Листом від 17.04.2023 року за вих. № 2432-2617/П-02/8-1200/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовило позивачу ОСОБА_1 у здійсненні з 01.04.2019 року перерахунку та виплаті йому пенсії за вислугу років у розмірі 90 % грошового забезпечення на підставі наданої Луганським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки від 06.10.2021 за вих. № ФЕ53871 та без обмеження пенсії максимальним розміром. Вказана відмова у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її виплати максимальним розміром була обґрунтована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року у справі № 360/6742/21 зобов`язання щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення не було, тому перерахунок його пенсії було проведено у грудні 2022 року із розрахунку 70 % грошового забезпечення, визначеного у вказаній оновленій довідці, та пенсія з 01.12.2022 року була нарахована у сумі 19797,44 грн., а виплата пенсії ОСОБА_1 з урахуванням обмежень її максимальним розміром була проведена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області починаючі з 01.03.2023 року у відповідності до вимог ст. 2 Закону України № 3668-VІ від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач вважає, що вказані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо безпідставного здійснення у грудні 2022 року перерахунку пенсії із розрахунку 70 % сум грошового забезпечення замість 90 % сум грошового забезпечення, та щодо безпідставної виплати пенсії з 01.03.2023 року з урахуванням обмежень її максимальним розміром, є протиправними.

Ухвалою суду від 08.05.2023 відкрито провадження у справі, визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позовних вимог з огляду на таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 (далі Закон №2262).

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі № 360/2179/21 Головним управлінням в червні 2021 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 360/6742/21 Головним управлінням у листопаді 2022 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.10.2021 № ФЕ53871.

Після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 , нарахованої на основну відомість грудня 2022 року, склав 19797,44 гривень. Зауважв, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 360/6742/21 зобов`язання щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення не було. Тому, перерахунок його пенсії проведено відповідно до норм статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262 (в редакції, чинній на дату проведення перерахунку), а саме із розрахунку 70 відсотків грошового забезпечення, визначеного в довідці Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.10.2021 № ФЕ53871.

Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668 внесено зміни до статті 43 Закону № 2262, а саме: визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України Про Державний бюджет на 2022 рік встановлено розмір прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність: з 01 липня 2022 року - 2027,00 гривень, з 01 грудня 2022 року - 2093,00 гривні.

Виплата пенсії з урахуванням обмежень, визначених чинним законодавством України, ОСОБА_1 проводиться починаючи з 01.03.2023 року.

Крім того, відповідач вважає, що вимога стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу є необгрунтованою, оскільки заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторони.

З урахуванням викладених обставин, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю за необґрунтованістю.

25.05.2023 позивачем через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано відповідь на відзив відповідача, яка за змістом відповідає позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є пенсіонером за вислугу років по лінії МВС та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 02.09.1999 року, виданого Луганським обласним військовим комісаріатом, позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.09.1999 року призначена пенсія за вислугу строків служби (за вислугу років) відповідно до Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 по справі № 360/2179/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2018. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 05.03.2019, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, враховуючи 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 1000,00 грн (одна тисяча грн 00 коп.). Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 1000,00 грн (одна тисяча грн 00 коп.). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Лу

Листом від 30.06.2021 за вих. № 1200-0202-8/20160 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило адвоката Статівка О.Є., як представника ОСОБА_1 , що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду 20.05.2021 року по адміністративній справі № 360/2179/21 (набрало законної сили 22.06.2021 року) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, враховуючи 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з урахуванням виплачених сум. Таким чином, вказане судове рішення фактично виконано в повному обсязі. Поточна пенсія з 01.07.2021 року ОСОБА_1 виплачуватиметься з урахуванням зазначеного рішення, а саме з урахуванням 90 % від сум грошового забезпечення.

06.10.2021 Луганський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за супровідним листом за вих. № ВПД-892 від 06.10.2021 направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області довідку за вих. № ФЕ 53871 від 06.10.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 .

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по адміністративній справі № 360/6742/21, яке 30.06.2022 набрало законної сили, частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 08 жовтня 2021 року № 843 ( ОСОБА_1 ), яким відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки від 06.10.2021 року № ФЕ 53871 про розмір грошового забезпечення, виданої Луганським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійні забезпечення осіб, звільнених з військової служби, військовослужбовців та членів їх сімей» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Листом від 21.09.2022 року за вих. № 1200-0202-8/20727 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, посилаючись на вимоги Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та п/п 4 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2022 року № 263 «Деякі питання забезпечення функціювання інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів в умовах воєнного стану», повідомило адвоката Статівка О.Є. як представника ОСОБА_1 , що враховуючи запроваджені із введенням в Україні воєнного стану заходу захисту інформації, втому числі Пенсійним фондом України обмеження доступу до архівів документів, що містять персональні дані, задля запобігання їх витоку в умовах здійснення контролю збройними формуваннями Російської Федерації на території м. Сєвєродонецьк, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області позбавлене можливості у належний спосіб виконати судове рішення. Заходи щодо виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року по адміністративній справі № 360/6742/21, що набрало законної сили, будуть здійснені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області після усунення цих обставин, що роблять неможливим його виконання.

Листом від 20.03.2023 року за вих. № 1200-0202-8/5292 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило адвоката ОСОБА_2 на його адвокатський запит, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року по адміністративній справі № 360/6742/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області у листопаді 2022 року здійснено з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Луганського обласного територіального центу комплектування та соціальної підтримки від 06.10.2021 року № ФЕ 53871, у зв`язку з чим пенсію у розмірі 19797,44 грн., обчисленому на виконання рішення суду, ОСОБА_1 забезпечено з грудня 2022 року.

З розрахунку пенсії за вислугу років, проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області станом на 01.12.2022, вбачається, що пенсія позивачу ОСОБА_1 станом на 01.12.2022 обчислена у розмірі 70 % грошового забезпечення, у зв`язку з чим основний розмір пенсії склав 16998,98 грн., а з урахуванням індексації базового ОСНП (16998,98*0,140) у розмірі 2379,86 грн. та надбавки за особливі заслуги у сумі 418,60 грн., підсумок пенсії склав 19797,44 грн.

З розрахунку пенсії за вислугу років, проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області станом на 01.03.2023, вбачається, що пенсія ОСОБА_1 станом на 01.03.2023 року обчислена у розмірі 70 % грошового забезпечення, до якого входили основні та додаткові види грошового забезпечення на загальну суму 24284,25 грн., основний розмір пенсії ОСОБА_1 у розмірі 70 % грошового забезпечення склав 16998,98 грн., але з урахуванням індексації базового ОСНП 2022 (16998,98*0,140) у розмірі 2379,86 грн., індексації базового ОСНП 2023 (19378,84*0,197) у розмірі 1500 грн. та надбавки за особливі заслуги у сумі 418,60 грн., підсумок пенсії склав 21297,44 грн. Водночас, з урахуванням максимального розміру підсумок пенсії склав 20930 грн.

Листом від 17.04.2023 за вих. № 2432-2617/П-02/8-1200/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області відмовило позивачу ОСОБА_1 у здійсненні з 01.04.2019 року перерахунку та виплаті йому пенсії за вислугу років у розмірі 90 % грошового забезпечення на підставі наданої Луганським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки від 06.10.2021 за вих. № ФЕ53871 та без обмеження пенсії максимальним розміром.

Відмова у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її виплати максимальним розміром обґрунтована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року у справі № 360/6742/21 зобов`язання щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення не було, тому перерахунок його пенсії було проведено у грудні 2022 року із розрахунку 70 % грошового забезпечення, визначеного у вказаній оновленій довідці, та пенсія з 01.12.2022 року була нарахована у сумі 19797,44 грн., а виплата пенсії ОСОБА_1 з урахуванням обмежень її максимальним розміром була проведена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області починаючі з 01.03.2023 року у відповідності до вимог ст. 2 Закону України № 3668-VІ від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вважаючи протиправними дії Головного управління ПФУ у Луганській області при перерахунку пенсії на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі № 360/6742/21 щодо зменшення відсоткового значення основного розміру пенсії з 90% на 70% та щодо обмеження пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як визначено статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1402-VIII) суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У статті 13 Закону №1402-VIII розтлумачено зміст такої конституційної засади судочинства як обов`язковість судових рішень, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення позивачу при проведенні перерахунку його пенсії на підставі довідки від 06.10.2021 року за вих. № ФЕ 53871 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 з 01.04.2019, відсоткового розміру грошового забезпечення з 90% до 70%, та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки № ФЕ 53871 від 06.10.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 з 01.04.2019, виходячи з розміру 90% грошового забезпечення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законами України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3668-VI) та «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 (далі - Закон № 1166-VII) внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 зазначив, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазнала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.

Судом встановлено, що звернення до суду з цим позовом зумовлено протиправною поведінкою Головного управління ПФУ у Луганській області, яка полягає в ігноруванні відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивачу на виконання судового рішення від 13.12.2021 у справі № 360/6742/21 обставин, встановлених рішенням суду від 20.05.2021 у справі №360/2179/21, яке набрало законної сили 22.06.2021.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №360/2179/21 встановлено наявність у позивача права на основний розмір пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення та відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується при призначенні пенсії.

Судом встановлено, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Як уже зазначалося вище, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи вказану норму, право позивача на основний розмір пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення підтверджене рішенням суду від 20.05.2021 у справі №360/2179/21, яке набрало законної сили 22.06.2021, відтак не є предметом доказування при розгляді цієї справи.

Натомість для Головного управління ПФУ у Луганській області при проведенні будь-яких подальших перерахунків пенсії позивача застосування норм права з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18, є обов`язковим.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій відповідача при здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 на підставі рішення суду від 13.12.2021 у справі № 360/6742/21 щодо обмеження розміру його пенсії 70% грошового забезпечення.

Тому позовні вимоги в частині оскарження таких дій є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо обмеження розміру пенсії її максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Положення ст. 43 Закону № 2262-ХІІ про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, згідно із Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 911-VIII від 24.12.2015 доповнено реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 у справі № 1-38/2016, зокрема, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 гривень.

У пункті 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України зазначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII від 06.12.2016, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII від 06.12.2017, з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати про те, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина сьома статті 43, на яку посилається відповідач, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не передбачено положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII від 06.12.2017 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Вказаний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 у справі № 638/6363/17 та від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17, а тому суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України враховує такі при вирішенні цієї справи.

Отже, суд дійшов висновку про те, що з 20.12.2016, протягом 2017 року та в подальшому обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Ураховуючи те, що ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 за № 7-рп/2016, суд вважає, що дії відповідача щодо застосування обмежень при здійсненні перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.04.2019 максимальним розміром є протиправним. Відтак відповідача належить зобов`язати здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.05.2023 у справі № 380/24477/21.

На підставі наведеного, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що згідно зі статтею 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсій, призначених згідно Закону № 2262-ХІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (Рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, такі гарантії не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства.

Також на користь зазначеного висновку суду апеляційної інстанції свідчить стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, в рішенні ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.06.2014 (за заявою № 68385/10 та № 71378/10) зазначено, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Отже, відповідачем протиправно обмежено максимальним розміром належну позивачу пенсію.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 858,88 грн.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання пенсії, як складової частини права на соціальний захист, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо стягнення на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу адвоката суд зазначає таке.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз вищевикладених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Представником позивача в позовній заяві вказано, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 13400,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат надано копії таких документів: договору від 30.03.2023 № 30/03-23-1 про надання правової допомоги, акта прийому-передачі наданої правової допомоги від 03.05.2023.

Дослідженням укладеного між ОСОБА_2 (Адвокат) та ОСОБА_1 (Клієнт) договору від 30.03.2023 № 30/03-23-1 про надання правової допомоги встановлено, що Адвокат зобов`язався надавати Клієнту правову допомогу по представництву інтересів та захисту прав Клієнта, що стосується дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо зменшення у листопаді 2022 року відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% на 70% сум грошового забезпечення та щодо обмеження з 01.03.2023 виплати пенсії ОСОБА_1 граничним (максимальним) розміром, тобто десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та щодо визнання цих дій протиправними та зобов`язання судом Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та без обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 граничним (максимальним) розміром, тобто десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а Клієнт зобов`язався сплатити Адвокату гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором (пункт 1.1).

Згідно з пунктами 4.1 та 4.2 Договору Сторони домовилися, що на надання правничої допомоги, зазначеної у пункті 1.1. цього Договору, Клієнт сплачує Адвокату гонорар в фіксованому розмірі 13400,00 грн, що відповідає мінімальній ставці гонорару адвоката, визначеній у рішенні Ради Адвокатів Харківської області № 13/1/7 від 21.07.2021, відповідно до якого розмір адвокатського гонорару у справах по Кодексу адміністративного судочинства України за ведення справи у суді становить від 2 мінімальних заробітних плат, з додатковою оплатою 0,5 мінімальної заробітної плати за кожне судове засідання. Гонорар, у розмірі, визначеному у п.4.1 цього договору Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату в строк протягом 5 робочих днів з дня здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області з 01.01.2018 перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та без обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 граничним (максимальним) розміром, тобто десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Після цього, на підтвердження отримання Адвокатом від Клієнта вказаного гонорару (грошових коштів) за цим Договором про надання правової допомоги (адвокатських послуг), Адвокат надає клієнту квитанцію на вказану суму, засвідчену підписом та печаткою Адвоката.

В акті від 03.05.2023 прийому-передачі наданої правової допомоги вказано, що Клієнт прийняв надану адвокатом станом на 03.05.2023 таку правову допомогу (адвокатські послуги) на загальну суму 13400,00 грн: 30.03.2023 консультація; 30.03.2023 визначення законів та інших нормативно-правових актів, що підлягали застосуванню до спірних відносин; 30.03.2023 підготовка та спрямування до ГУПФУ в Луганській області заяви про перерахунок та виплату пенсії; 01.05.2023 вивчення та аналіз отриманого листа від ГУПФУ в Луганській області; 01.05.2023 вивчення та аналіз наданих клієнтом документів; 02.05.2023 підготовка та складання позовної заяви; 03.05.2023 продовження підготовки та складання позовної заяви, складання акту прийому -передачі наданої правової допомоги, копіювання додатків до позовної заяви та засвідчення їх, комплектування матеріалів позовної заяви, спрямування позовної заяви з додатками до суду.

Також суд вважає зауважити, що матеріалами справи підтверджується факт направлення позивачем заяви про перерахунок пенсії, складання та підписання Адвокатом позовної заяви, оформлення та подання разом з позовною заявою доказів, якими позивач та його представник обґрунтовують позовні вимоги.

Отже, суд вважає, що обставини надання адвокатом правничих послуг ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами.

Проте як вже вищевказано, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Виходячи з того, дана категорія справ є поширеною, в якій існує усталена судова практика, суд погоджується з наведеними у відзиві на позовну заяву твердженнями відповідача, що підготовка позовної заяви та вжиття інших процесуальних дій по справі не вимагали від адвоката значних витрат часу, застосування спеціальних професійних навичок з правових питань, оскільки дана справа є справою незначної складності та випливає зі зразкової справи № 160/8324/19, розглянутої Верховним Судом.

Відповідно, суд погоджується з твердженнями відповідача, що заявлена позивачем сума судових витрат на правничу допомогу не відповідає ознакам співмірності, визначеним частиною п`ятою статті 134 КАС України, тому суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 1500,00 грн, що, на думку суду, є співмірною сумою для даної справи.

Таким чином суд дійшов висновку, що заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Статівки Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку його пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФЕ 53871 від 06.10.2021 з 90% до 70% сум грошового забезпечення та щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ФЕ 53871 від 06.10.2021, виходячи з розміру 90% грошового забезпечення та без обмеження максимальним розміром пенсії із урахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 858,88 грн (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 коп).

Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Тихонов