Справа № 440/8112/22
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2023-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/8112/22
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо непроведення відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів розслідувань (спеціальних розслідувань) нещасних випадків за участю позивача, а саме стосовно травмування та захворювання в грудні 2018 року, які сталися за участю позивача в робочий час, у період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків і повноважень; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача у квітні 2019 року, які сталися за участі позивача сталися в робочий час, у період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків та повноважень; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача впродовж червня-липня 2019 року, які сталися за участі позивача сталися у період проходження служби; захворювання та погіршення стану здоров`я впродовж червня-жовтня 2021 року, які сталися за участю позивача у період проходження служби; захворювання та погіршення стану здоров`я у листопаді 2021 року, які сталися за участі позивача сталися в робочий час, в період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків, що призвели до встановлення позивачу другої групи інвалідності, а також щодо невидачі актів розслідувань (спеціальних розслідувань) або висновків службових розслідувань стосовно вище перелічених нещасних випадків за участі позивача, протиправною;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, провести розслідування (спеціальні розслідування) нещасних випадків стосовно травмування та захворювання в грудні 2018 року, які сталися за участі позивача сталися в робочий час, у період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків і повноважень; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача у квітні 2019 року, які сталися за участі позивача сталися в робочий час, у період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків та повноважень; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача впродовж червня-липня 2019 року, які сталися за участі позивача сталися у період проходження служби; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача впродовж червня-жовтня 2021 року, які сталися за участі позивача сталися у період проходження служби; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача у листопаді 2021 року, які сталися за участі позивача сталися в робочий час, в період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків, що призвели до встановлення позивачу другої групи інвалідності, а також видати відповідні акти розслідувань (спеціальних розслідувань) або висновки службових розслідувань стосовно вище перелічених нещасних випадків за участі позивача, згідно вимог вищезазначених нормативно-правових актів,

- визнати дії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України протиправними щодо непризначення та невиплати (з урахуванням виплаченої суми ОГД) позивачу як колишньому поліцейському одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та втратою 70 % працездатності внаслідок травми та каліцтва, отриманого під час виконання позивачем службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України Про Національну поліцію в порядку і розмірах, встановлених підпунктом б пункту 3 частини 1 ст. 99 Закону України Про Національну поліцію № 580-УІІІ від 02.07.2015 та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України призначити та виплатити позивачу (з урахуванням раніше виплаченої суми ОГД) одноразову грошову допомогу по втраті 70 % працездатності у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок травми та каліцтва, отриманого під час виконання позивачем службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України Про Національну поліцію, підпункту б пункту 3 частини 1 статті 99 Закону України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 року і визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, (підтверджено внесенням змін згідно Закону України №2004-VIII від 06 квітня 2017 року), встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016№4та перерахувати на мій банківський рахунок АТ Ощадбанк (із умовою перерахунку 10 відсотків від загальної належної мені суми ОГД (у урахуванням раніше виплаченої суми ОГД) на офіційний спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України за реквізитами: банк - Національний банк України, МФО 300001, рахунок № ГІА0992708, , отримувач: Національний банк України, призначення платежу: Збір коштів на потреби армії України).

В обґрунтування позову зазначено, що в період з 29.03.2010 до 13.06.2014 позивач працював на посадах слідчого та старшого слідчого СВ Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області. З 13.06.2014 до 06.11.2015 працював на посадах слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи та слідчого відділу розслідування злочинів лінії карного розшуку СУ УМВС України в Полтавській області. З 07.11.2015 до 01.11.2016 працював на посадах слідчого та старшого слідчого відділів СУ ГУНП в Полтавській області. З 01.11.2016 до 01.04.2017 позивач працював на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НП України (ліквідовано відповідно до постанови КМУ від 02.09.2019 № 841). З 01.04.2017 до 13.12.2021 працював на посадах оперуповноваженого та старшого оперуповноваженого в ОВС Полтавського управління ДВБ НП України (далі - Полтавське управління). В період з 09.03.2021 до 14.04.2021 тимчасово виконував обов`язки на посаді т.в.о. начальника сектору контролю за обігом зброї ГУНП в Полтавській області. 13.12.2021 Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України винесено наказ № 456 о/с, відповідно до позивача звільнено на підставі п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». За час проходження служби на вказаній посаді будь-яких порушень трудової дисципліни допущено не було . Зазначено, що 21.11.2021 позивач звернувся до відповідача з письмовим рапортом від 21.11.2021 з додатками до Департаменту (вх. Департаменту від 15.12.2021 № 3004) щодо необхідності проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків під час проходження ним служби та під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції. На вказане звернення позивачем отримано лист Департаменту № Н-3004/42-02/02-2022 від 11.01.2022, відповідно до якого останньому безпідставно відмовлено у проведенні відповідних розслідувань (спеціальних розслідувань). 13.12.2021 позивач черговий раз звернувся з письмовим рапортом від 13.12.2021 з додатками (окремими доказами: письмовими поясненнями колишніх колег ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є чіткими, послідовними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справами, а тому є належними доказами: копією «Графіку чергування Полтавського управління ДВЕ НП України на грудень 2018 року» від 30.11.2018) до Департаменту (вх. Департаменту від 30.12.2021 № Н- 3132 щодо необхідності проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків під час проходження служби та під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції. На вказане звернення позивачем отримано лист Департаменту № Н-3132/42-02/02-2022 від 28.01.2022, відповідно до якого йому відмовлено у проведенні відповідних розслідувань (спеціальних розслідувань). Позивач зазначає, що на даний час безпідставно залишилися не проведеними розслідування (спеціальні розслідування) за фактами травмувань, захворювань та випадків погіршення стану здоров`я, які мали місце в період служби, під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, та які призвели до тяжких наслідків - встановлення позивачу другої групи інвалідності. Позивач стверджує, що позиція Департаменту про те, що він ніби не повідомляв про нещасні випадки його уповноважених службових осіб (або йому не було відомо про такі нещасні випадки) є неправдивою, необґрунтованою та, радше за все, свідчить про неналежне виконання такими особами своїх службових обов`язків відповідно до Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут в Національної поліції України», Наказу Національної поліції України від 09 листопада 2015 року № 83, яким затверджено «Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України» (копію положення додаю) та інших нормативно-правових актів, які регламентують дане питання. Наслідками перенесених травм, захворювань та погіршень стану здоров`я в робочий час, у період проходження служби, під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, є встановлення позивачу інвалідності другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 471308 від 08.06.2022. МСЕК у своєму Акті огляду серії 12ААВ № 471308 від 08.06.2022 обґрунтовано вірно зазначає, що перенесені захворювання пов`язані з проходженням служби в поліції. Проте, ненадання Департаментом до медичної (військово-лікарської) комісії актів чи висновків службових розслідувань призвело до створення негативних умов та юридичних перешкод, які в подальшому унеможливили для М(ВЛ)К та МСЕК прийняти рішення в частині отримання окремих із вищеперелічених нещасних випадків та визначити їх такими, які сталися з позивачем як колишнім поліцейським під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції. Крім того, за доводами позивача 30.08.2022 на підставі наказу Департаменту від 19.07.2022 № 126 на банківський рахунок АТ «Ощадбанк» здійснено виплату на підставі підпункту «б» пункту 4 ч. 1 ст. 99 Закону № 580-УІІІ у сумі 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. З розміром виплат позивач на даний час не погоджується, оскільки, з урахуванням вищевказаних обставин, вона повинна бути нарахована на підставі підпункту «б» пункту 3 ст. 99 Закону № 580-VIII та складати 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. Також позивач зазначає, що має беззаперечне бажання та всі законні підстави на отримання ОГД у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII в порядку і розмірах, встановлених підпунктом «б» пункту 3 частини 1 ст. 99 Закону № 580-УІІІ - б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, (підтверджено внесенням змін згідно Закону України №2004-УІІІ від 06 квітня 2017 року).

Ухвалою суду від 26.09.2022 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/8112/22, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.10.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому вказано, що Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України вважає позов ОСОБА_1 необгрунтованим та таким, що не може бути задоволений у повному обсязі. Позивач вказує, що 21.11.2021 звертався з рапортом до Департаменту (вх. від 15.12.2021 № Н-3004) щодо надання актів або висновків за фактом розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків під час проходження ОСОБА_1 служби в поліції. Листом ДВБ НПУ від 11.01.2022 вих. № Н-3004/42-02/02-2022 ОСОБА_1 було повідомлено, що в Департаменті відсутні акти або висновки за фактом розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків за період проходження останнім служби зокрема за фактом захворювання та погіршення стану здоров`я у грудні 2018 року, за фактом виявлення захворювання та погіршення стану здоров`я у квітні 2019 року, за фактами погіршення стану здоров`я у червні та липні 2021 року. Також поінформовано, що за інформацією Полтавського управління Департаменту про зазначені вище факти захворювання та погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 до керівництва Полтавського управління не звертався, крім цього усної інформації також не надавав. 30.12.2021 за вх. № Н-3132 до канцелярії Департаменту надійшов рапорт ОСОБА_1 від 13.12.2021 щодо проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків під час проходження останнім служби та інших питань. Листом ДВБ НПУ від 11.01.2022 вих. № Н-3004/42-02/02-2022 ОСОБА_1 було повідомлено, що до Департаменту не надходили відповідні матеріали стосовно нещасних випадків за період проходження служби, зокрема за фактом захворювання та погіршення стану здоров`я у грудні 2018 року, за фактом виявлення захворювання та погіршення стану здоров`я у квітні 2019 року, за фактами погіршення стану здоров`я у червні та липні 2021 року. Крім того, відповідач зазначає, що не заслуговують на увагу посилання позивача про застосування до спірних правовідносин Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232, оскільки з 01 липня 2019 року втратила чинність. Також не заслуговують на увагу також посилання позивача про застосування до спірних правовідносин Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337, оскільки відповідно до абзацу четвертого пункту 2 Порядку № 337, дія цього Порядку не поширюється на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських, військовослужбовців Національної гвардії, курсантів (слухачів) закладів освіти МВС і Національної гвардії. Разом з цим, до 27.11.2020 розслідування нещасних випадків, що сталися з поліцейськими проводилося відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404. Також відповідач звертає увагу суду на те, що з наявних в Департаменті довідок про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 слідує таке: відповідно до Довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 28 грудня 2018 року № 776, виданої «ТМО МВС України по Полтавській області», причина тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 у період з 28.12.2018 до 08.01.2019: захворювання загальне - 1; відповідно до Довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 01 липня 2019 року № 703, виданої «ТМО МВС України по Полтавській області», причина тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 у період з 01.07.2019 до 11.07.2019: захворювання загальне - 1; відповідно до Довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 01 вересня 2021 року № 1496, виданої «ТМО МВС України по Полтавській області», причина тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 у період з 01.09.2021 до 10.09.2021: захворювання загальне - 1; відповідно до Довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 13 вересня 2021 року № 1565, виданої «ТМО МВС України по Полтавській області», причина тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 у період з 13.09.2021 до 24.09.2021: захворювання загальне - 1. Відповідач стверджує, що будь-які відомості щодо захворювання ОСОБА_1 у квітні 2019 року в Департаменті відсутні, окрім лише свідчень Позивача у позовній заяві про те, що він звертався 09.04.2019 до лікаря-невропатолога, про що було здійснено запис до його амбулаторної картки. Таким чином, з огляду на вищевказані нормативно-правові акти та визначення понять, підстави для проведення розслідувань (спеціальних розслідувань) на підставі вищевказаних довідок про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 взагалі відсутні, оскільки захворювання, на які посилається позивач, відносяться до загальних та за вказаними фактами чинним законодавством не передбачено проведення розслідувань. 29.08.2022 Департаментом здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 належної йому суми ОГД у розмірі 223 290,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.08.2022 №1200. Зазначено, що згідно довідки до акта та виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 08.06.2022 Серія 12ААВ №471308, виданих обласною транспортно-радіологічною МСЕК КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи», а також довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 08.06.2022 Серія АГ №0023111, виданої цією ж медичною установою, слідує, що позивачу встановлено II групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції з 30.05.2022 та встановлено 70% (сімдесят відсотків) втрати професійної працездатності. Крім цього, відповідно до записів у Свідоцтві про хворобу від 26 листопада 2021 року № 325/С ОСОБА_1 29 грудня 2020 року в побуті отримав травму: «Пошкодження зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу та забиття м`яких тканин правої тім`яно-скроневої ділянки». Відповідач зазначив, що вказані вище документи позивачем не оскаржувалися та є чинними. Департамент стверджує, що нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» здійснено відповідно до вимог законодавства України та підстави для нарахування та виплати такої допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 цього Закону, відсутні.

19.10.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що представник відповідача не заперечує наявність фактів неодноразових рапортувань і звернень 21.11.2021 та 13.12.2021 до Департаменту щодо правомірної вимоги про видачу актів або висновків за фактом розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків під час проходження мною служби в Полтавському управлінні ДВБ НП України. Також позивач звертає увагу суду на те, що стосовно окремих відомостей Відзиву зазначено: «Листом ДВБ НПУ від 11.01.2022 вих. № Н-3004/42-02/02-2022 ОСОБА_1 було повідомлено, що в Департаменті відсутні акти або висновки за фактом розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків за період проходження останнім служби зокрема за фактом захворювання та погіршення стану здоров`я у грудні 2018 року, за фактом виявлення захворювання та погіршення стану здоров`я у квітні 2019 року, за фактами погіршення стану здоров`я у червні та липні 2021 року. Також поінформовано, що за інформацією Полтавського управління Департаменту про зазначені вище факти захворювання та погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 до керівництва Полтавського управління не звертався, крім того усної інформації також не надавав» позивач зауважив, що вказані обставини не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами адміністративного позову та доданими позивачем доказами. На переконання позивача в даному випадку дії представника відповідача стосовно ненадання вказаних протоколів до суду, які мають значення доказів, може свідчити про невиконання ним в повному обсязі вимог Ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі 26 вересня 2022 року, винесеної у рамках справи № 440/8112/22 може свідчити про зловживання відповідачем чи його представником процесуальними правами. Позивач звертає увагу суду на те, що нарахування ОГД здійснювалося без врахування Акту № 10 розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, затвердженого 16.09.2021 Н1 (НПВ) (іншого представником відповідача на даний час документально не доведено), що вказує на порушення вимог чинного законодавства під час визначення розміру і виплати ОГД, яка позивачу була виплачена. При цьому, бланк заяви щодо отримання ОГД, відповідно до вимог Додатку 1 до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (пункт 3 розділу III), містить графу щодо врахування такого Акту під час розгляду заяви про виплату ОГД.

25.10.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив у справі № 440/8112/22 Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України не погоджується з доводами та міркуваннями ОСОБА_1 , викладеними у відповіді на відзив та вважає їх необґрунтованими. Позивач вказує, що Департаментом безпідставно не надано до суду протоколи оперативних нарад від 24.06.2021 №24, від 23.07.2021 №27, від 25.08.2021 №30, від 06.09.2021 №31, якими нібито підтверджується факт відсутності на них ОСОБА_1 , оскільки він перебував на лікарняному. Зазначено, що Департаментом на виконання ухвали суду від 26.09.2022 разом з відзивом на позов у цій справі надіслано до суду наявні в Департаменті листки непрацездатності ОСОБА_1 та саме ці документи, які видані відповідними медичними установами, підтверджують офіційне перебування позивача на лікарняному у певні періоди часу. З огляду на вказане, посилання позивача нібито на зловживання Департаментом процесуальними правами є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу. Зазначено, що жодним чином не спростовано Позивачем і доводи Відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337, оскільки відповідно до абзацу четвертого пункту 2 Порядку № 337, дія цього Порядку не поширюється на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейських, військовослужбовців Національної гвардії, курсантів (слухачів) закладів освіти МВС і Національної гвардії. Інші міркування позивача, викладені у відповіді на відзив, жодним чином не спростовують доводів та аргументів відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву від 12.10.2022 № 11184/42-05ЦА/2022.

07.11.2022 до суду від позивача надійшли письмові пояснення на позов в яких вказано, що у своєму запереченні на відповідь про відзив представником відповідача підтверджується (не заперечується і іншим чином не спростовується) факт наявності протоколів оперативних нарад керівництва Полтавського управління ДВБ НП України, які проводилися в грудні 2018 року, у квітні 2019 року, впродовж червня-липня 2019 року, червня-жовтня 2021 року, у листопаді 2021 року (зокрема протоколів № 24 № від 24.06.2021, № 27 від 23.07.2021, № 30 від 25.08.2021, №31 від 06.09.2021 та інших протоколів, складених за попередній час), а також інших матеріалів і відомостей, які можуть мати значення для об`єктивного вирішення позову та які є в розпорядженні уповноважених осіб Департаменту та Полтавського управління, зокрема тих, з яких можливо, встановити, що керівництву Полтавського управління вчасно і в повній мірі було відомо про факти травмувань, захворювань і погіршень станів здоров`я. При цьому такі протоколи та інші матеріали і відомості, які можуть мати значення для об`єктивного вирішення позову та які є в розпорядженні уповноважених осіб Департаменту та Полтавського управління, відповідно до клопотання, ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі 26 вересня 2022 року, винесеної у рамках справи № 440/8112/22, а також у відповідності до вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 73, 77 КАС України, до цього часу відповідачем до суду безпідставно не надані. Позивач вважає, що доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Департаменту внутрішньої безпеки НП України від 13.12.2021 № 456 о/с майора поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого відділу оперативних розробок Полтавського управління, звільнено зі служби в поліції із 13 грудня 2021 року, з виплатою компенсації за 33 доби невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2021 році, установивши розмір премії за грудень 2021 року в розмірі 71,58%.

Листом Департаменту внутрішньої безпеки НП України від 11.01.2022 № Н-3004/42-02/02-2022 позивача повідомлено, що у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - Департамент) розглянуто рапорт позивача від 21.11.2021 (вх. Департаменту від 15.12.2021 № Н-3004) щодо надання актів або висновків за фактом розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків під час проходження служби. Проінформовано, що в Департаменті відсутні акти або висновки за фактом розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків за період проходження служби зокрема за фактом захворювання та погіршення стану здоров`я у грудні 2018 року, за фактом виявлення захворювання та погіршення стану здоров`я у квітні 2019 року, за фактами погіршення стану здоров`я у червні та липні 2021 року.

Повідомлено, що, за інформацією Полтавського управління Департаменту, про зазначені вище факти захворювання та погіршення стану здоров`я позивач в установленому порядку до керівництва Полтавського управління не зверталися, крім цього, усної інформації також не надавали.

Крім цього, зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 887 утворено як юридичну особу публічного права Департамент внутрішньої безпеки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції, який не є правонаступником міліції , чи структурним підрозділом МВС України, та будь-яка інформація з питань можливого ОСОБА_1 травмування під час проходження служби в Полтавському РВ УМВС України в Полтавській області у березні 2013 року у Департаменті відсутня.

У листі зазначено, що на теперішній час, чинним законодавством Департамент не наділений повноваженнями щодо проведення розслідувань за фактом можливого позивачем травмування під час проходженні служби в органах внутрішніх справ України.

Крім того, відповідно до листа Департаменту внутрішньої безпеки НП України від 28.01.2022 № Н-3132/42-02/02-2022 позивача повідомлено, що у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 13.12.2021 (вх. Департаменту від 30.12.2021 № Н-3132) щодо проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків під час проходження позивачем служби та інших питань. Проінформовано, що до Департаменту не надходили відповідні матеріали стосовно нещасних випадків за період проходження позивачем служби, зокрема за фактом захворювання та погіршення стану здоров`я у грудні 2018 року, за фактом виявлення захворювання та погіршення стану здоров`я у квітні 2019 року, за фактами погіршення стану здоров`я у червні та липні 2021 року. Одночасно повідомлено, що за інформацією Полтавського управління Департаменту, про зазначені вище факти захворювання та погіршення стану здоров`я позивач в установленому порядку до керівництва Полтавського управління не звертався, крім цього, усної інформації також не надавав. Крім цього, проінформовано, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 887 утворено як юридичну особу публічного права Департамент внутрішньої безпеки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції, який не є правонаступником міліції чи структурним підрозділом МВС України, та будь-яка інформація з питань можливого травмування позивачем під час проходження служби в Полтавському РВ УМВС України в Полтавській області у березні 2013 року у Департаменті відсутня. Отже, на теперішній час, чинним законодавством Департамент не наділений повноваженнями щодо проведення розслідувань за фактом можливого позивачем травмування під час проходження служби в органах внутрішніх справ України.

Разом з цим, повідомлено, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» триває процедура ліквідації територіальних органів Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до частини другої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Разом з тим, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється (пункт 4 статті 5 Цивільного кодексу України).

Ураховуючи вищевикладене, з приводу можливого травмування під час проходження служби в Полтавському РВ УМВС України в Полтавській області у березні 2013 року запропоновано звернутися до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області.

Також повідомлено, що відповідно до зібраних матеріалів розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 29 грудня 2020 року, підстав для скасування акта № 10 від 16.09.2021 за формою Н-1 (НПВ) з проведенням повторного розслідування нещасного випадку, згідно з вимогами Порядку розслідування та проведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС від 05.10.2020 № 705, немає. Про це позивачу повідомлялося раніше. Зазначено, що у разі незгоди прийняте рішення позивач маєте право оскаржити відповідно до статей 15. 16, 17 Закону України «Про звернення громадян».

Позивач не погоджуючись із бездіяльністю Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо непроведення відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів розслідувань (спеціальних розслідувань) нещасних випадків за участю позивача, а саме стосовно травмування та захворювання в грудні 2018 року, які сталися за участю позивача в робочий час, у період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків і повноважень; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача у квітні 2019 року, які сталися за участі позивача сталися в робочий час, у період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків та повноважень; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача впродовж червня-липня 2019 року, які сталися за участі позивача сталися у період проходження служби; захворювання та погіршення стану здоров`я впродовж червня-жовтня 2021 року, які сталися за участю позивача у період проходження служби; захворювання та погіршення стану здоров`я у листопаді 2021 року, які сталися за участі позивача сталися в робочий час, в період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків, що призвели до встановлення позивачу другої групи інвалідності, а також щодо невидачі актів розслідувань (спеціальних розслідувань) або висновків службових розслідувань стосовно вище перелічених нещасних випадків за участі позивача та діями Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України протиправними щодо непризначення та невиплати (з урахуванням виплаченої суми ОГД) позивачу як колишньому поліцейському одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та втратою 70 % працездатності внаслідок травми та каліцтва, отриманого під час виконання позивачем службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України Про Національну поліцію в порядку і розмірах, встановлених підпунктом б пункту 3 частини 1 ст. 99 Закону України Про Національну поліцію № 580-УІІІ від 02.07.2015 та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Щодо вимог позивача в частині визнання бездіяльності Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо непроведення відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів розслідувань (спеціальних розслідувань) нещасних випадків за участю позивача, а саме стосовно травмування та захворювання в грудні 2018 року, які сталися за участю позивача в робочий час, у період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків і повноважень; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача у квітні 2019 року, які сталися за участі позивача сталися в робочий час, у період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків та повноважень; захворювання та погіршення стану здоров`я позивача впродовж червня-липня 2019 року, які сталися за участі позивача сталися у період проходження служби; захворювання та погіршення стану здоров`я впродовж червня-жовтня 2021 року, які сталися за участю позивача у період проходження служби; захворювання та погіршення стану здоров`я у листопаді 2021 року, які сталися за участі позивача сталися в робочий час, в період проходження служби, під час виконанням службових обов`язків, що призвели до встановлення позивачу другої групи інвалідності, а також щодо невидачі актів розслідувань (спеціальних розслідувань) або висновків службових розслідувань стосовно вище перелічених нещасних випадків за участі позивача, протиправною, суд дійшов наступного висновку.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для правильного вирішення публічно-правого спору, предметом оскарження в якому є рішення суб`єкта владних повноважень, обов`язковим є перевірка такого рішення на відповідність критеріям, визначеним у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, чи прийняте (вчинене) таке рішення: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 14.10.1992 №2694-XIІ "Про охорону праці" (далі - Закон №2694-XIІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на охорону їх життя і здоров`я в процесі трудової діяльності, регулює за участю відповідних державних органів відносини між власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом (далі - власник) і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні.

За приписами статті 1 Закону №2694-XIІ охороною праці є система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до статті 14 Закону №2694-XIІ працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 з метою врегулювання питань, пов`язаних із розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, було затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Пунктом 2.2 Порядку №1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2) (пункт 2.4 цього Порядку №1346).

За змістом пункту 3.1 Порядку №1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Пунктом 3.4 Порядку №1346 визначено, що лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).

У свою чергу, керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення) (пункт 3.5 Порядку №1346).

Відповідно до пункту 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Відповідач не заперечує, що позивач звертався до Департаменту внутрішньої безпеки НП України 21.11.2021 з рапортом щодо надання актів або висновків за фактом розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків під час проходження позивачем служби в поліції.

Крім того, відповідач зазначає, що 30.12.2021 до канцелярії відділу надійшов рапорт позивача від 13.12.2021 щодо проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків під час проходження останнім служби та інших питань.

За змістом відзиву на позовну заяву та листів ДВБ НПУ від 11.01.2022 вих. №Н-3004/42-02/02-2022 та від 11.01.2022 вих. №Н-3004/42-02/02-2022, в якості підстави для відмови у проведенні розслідування нещасних випадків, слугувало те, що в Департаменті відсутні акти або висновки за фактом розслідування (спеціального розслідування) нещасних випадків за період проходження служби зокрема за фактом захворювання та погіршення стану здоров`я у грудні 2018 року, за фактом виявлення захворювання та погіршення стану здоров`я у квітні 2019 року, за фактами погіршення стану здоров`я у червні та липні 2021 року.

Повідомлено, що, за інформацією Полтавського управління Департаменту, про зазначені вище факти захворювання та погіршення стану здоров`я позивач в установленому порядку до керівництва Полтавського управління не зверталися, крім цього, усної інформації також не надавали.

Відтак, правові підстави для проведення розслідування відсутні.

Суд не приймає цього аргументу в якості належної підстави для оскаржуваної відмови.

З наведених вище положень Порядку №1346 слідує, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є: раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше; звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення); повідомлення про нещасний випадок.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 01.11.2019 у справі №823/346/17 та від 19.02.2020 у справі №580/864/19.

З цього приводу суд зазначає, що згідно з пунктом 3.19 Порядку №1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Між тим, аналіз змісту наведених положень Порядку №1346 дає підстави для висновку, що єдиною підставою організації розслідування нещасного випадку є одержання керівником повідомлення про нещасний випадок, і керівник підрозділу, у свою чергу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією (пункт 3.5 Порядку).

Таким чином, при зверненні позивача зі заявою про проведення розслідування нещасного випадку, який з ним стався під час проходження служби, відповідачу необхідно було створити комісію з розслідування нещасного випадку.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відмовляючи позивачу в проведенні розслідування нещасного випадку, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законодавством України.

Як наслідок, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом: визнання протиправною відмови щодо проведення службових розслідувань нещасних випадків, що стався з ОСОБА_1 під час проходження служби, яка викладена в листах ДВБ НПУ від 11.01.2022 вих. №Н-3004/42-02/02-2022 та від 11.01.2022 вих. №Н-3004/42-02/02-2022 та зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, провести розслідування (спеціальні розслідування) нещасних випадків стосовно травмування та захворювання ОСОБА_1 під час проходження служби в поліції згідно поданих рапортів 21.11.2021 та 13.12.2021 та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню частково.

Надаючи оцінку вимогам позивача в частині визнання дій Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України протиправними щодо непризначення та невиплати (з урахуванням виплаченої суми ОГД) позивачу як колишньому поліцейському одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку із встановленням II групи інвалідності та втратою 70 % працездатності внаслідок травми та каліцтва, отриманого під час виконання позивачем службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України Про Національну поліцію в порядку і розмірах, встановлених підпунктом б пункту 3 частини 1 ст. 99 Закону України Про Національну поліцію № 580-УІІІ від 02.07.2015 та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 та зобов`язання Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України призначити та виплатити позивачу (з урахуванням раніше виплаченої суми ОГД) одноразову грошову допомогу по втраті 70 % працездатності у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок травми та каліцтва, отриманого під час виконання позивачем службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України Про Національну поліцію, підпункту б пункту 3 частини 1 статті 99 Закону України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 року і визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті З, інвалідності: б) II групи - 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, (підтверджено внесенням змін згідно Закону України №2004-VIII від 06 квітня 2017 року), встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016№4та перерахувати на банківський рахунок АТ Ощадбанк (із умовою перерахунку 10 відсотків від загальної належної суми ОГД (у урахуванням раніше виплаченої суми ОГД) на офіційний спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України за реквізитами: банк - Національний банк України, МФО 300001, рахунок № ГІА0992708, , отримувач: Національний банк України, призначення платежу: Збір коштів на потреби армії України), суд дійшов наступного висновку.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що 21.06.2022 за вх. № Н-825 до Департаменту надійшла заява ОСОБА_1 про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

12.07.2022 за результатами розгляду зазначених документів, Департаментом прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

29.08.2022 Департаментом здійснено нарахування та виплату ОСОБА_1 суми ОГД у розмірі 223 290,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.08.2022.

Водночас позивач вважає, що допомога має бути нарахована та виплачена у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України Про Національну поліцію в порядку і розмірах, встановлених підпунктом б пункту 3 частини 1 ст. 99 Закону України Про Національну поліцію № 580-УІІІ від 02.07.2015 та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Таким чином, зазначеною нормою Закону України «Про Національну поліцію» визначено шість підстав, за наявності яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога поліцейським, при цьому визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції (п. 4), чи отриманого під час виконання ним службових обов`язків (п. 3), різняться та є окремими правовими підставами для призначення і виплати одноразової грошової допомоги особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

При цьому, виплата одноразової грошової допомоги за п. 3 ч. 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» здійснюється за обов`язкової одночасної наявності трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): 1) інвалідність повинна наступити внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання поліцейським службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції; 2) інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; 3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Згідно із ст. 101 Закону України «Про Національну поліцію», передбачено вичерпні підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до частин 1, 6 статті 100 Закону України «Про Національну поліцію», визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року № 163/28293 (далі - Порядок № 4), яким визначається механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги.

Підпунктом 2 пункту 4 розділу 1 Порядку №4, зі змінами та доповненнями, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: 1) у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; 2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії; 3) у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Отже, зазначені положення Порядку № 4 також ставлять отримання одноразової грошової допомоги в залежність від обставин інвалідності чи втрати працездатності поліцейським під час виконання ним службових обов`язків.

Суд зазначає, що згідно довідки до акта та виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 08.06.2022 Серія 12ААВ №471308, виданих обласною транспортно-радіологічною МСЕК КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи», а також довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 08.06.2022 Серія АГ №0023111, виданої цією ж медичною установою, слідує, що позивачу встановлено II групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції з 30.05.2022 та встановлено 70% (сімдесят відсотків) втрати професійної працездатності.

Відповідно до записів у Свідоцтві про хворобу від 26 листопада 2021 року № 325/С ОСОБА_1 - 29 грудня 2020 року в побуті отримав травму: «Пошкодження зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу та забиття м`яких тканин правої тім`яно-скроневої ділянки».

Натомість, пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що така ОГД призначається і виплачується у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

Аналогічна норма закріплена підпунктом 2 пункту 4 розділу І Порядку № 4, відповідно до якого, випадок, за яким призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

З огляду на наявні в матеріалах справи докази, Департаментом проведено нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» відповідно до вимог законодавства України.

Таким чином, підстави для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» відсутні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ( вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ 24, 01024, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо проведення службових розслідувань нещасних випадків, що сталися з ОСОБА_1 під час проходження служби в поліції, яка викладена в листах ДВБ НПУ від 11.01.2022 вих. №Н-3004/42-02/02-2022 та від 11.01.2022 вих. №Н-3004/42-02/02-2022.

Зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України провести розслідування нещасних випадків стосовно травмування та захворювання ОСОБА_1 під час проходження служби в поліції згідно поданих рапортів 21.11.2021 (вх. Департаменту від 15.12.2021 №Н-3004) та 13.12.2021 (вх. Департаменту від 30.12.2021 №Н-3132) та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова