Справа № 295/11341/22
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Житомир справа № 295/11341/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Богунського районного суду м.Житомира з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в Житомирській області у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову мені у виплаті десяти пенсії при призначенні пенсії;

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування мені періоду роботи на посаді дієтсестри дитячої міської лікарні з 18 вересня 1984 року по 05 травня 1997 року та період з 4.05.1998 по 01.02.2005 до спеціального стажу та відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи на посаді дієтсестри Дитячої міської лікарні з 18 вересня 1984 року по 05 травня 1997 року та період з 4.05.1998 по 01.02.2005 та призначити і виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на її призначення.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області де на її запит було відправлено письмову відмову з посиланням на те, що позивачу не підтвердили 30 років страхового стажу, оскільки не зарахували до спеціального стажу роботу на посаді дієтсестри з 18 вересня 1984 року по 05 травня 1997 року та період з 4.05.1998 по 01.02.2005, та не виплатили допомогу в розмірі 10 місячної пенсії, на яку мають право працівники бюджетної сфери, оскільки відповідно до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, посада дієтсестри відсутня так було зазначено в даному листі. Не зважаючи на даний пакет документів який був наданий до головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому роз`яснюється що ОСОБА_1 була прийнята на роботу в Житомирську міську лікарню на посаду дієтсестри з 18.09.1984 року згідно з запису трудовій книжці. На 18.09.1984 сестра медична з дієтичного харчування мала назву "дієтсестра" і належала середнього медичного персоналу та отримувала відповідну оплату праці. Згідно наказу №330 по ЦЦМЛ від 01.11.2005 " Про приведення у відповідність до державного класифікатора назв посад і професій" посада була змінена на сестру медичну з дієтичного харчування . Відповідно по п.27 розділу Фахівців. Довідка кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 78 Охорона здоров`я, який затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 березня 2002 року №117. Посада сестри медичні з дієтичного харчування відноситься до групи Фахівців, тобто середнього медичного персоналу. Крім того, як убачається з довідки Комунального Підприємства "Дитячої міської лікарні ім. В.Й.Башека " Житомирської міської ради від 1 листопада 2005 року №330, посада «дієтсестра» була змінена на посаду сестра медична з дієтичного харчування. Разом з тим, у наказі Міністерства охорони здоров`я України від 4 вересня 1996 року №274 «Про затвердження схем посадових окладів (ставок заробітної плати) працівників закладів охорони здоров`я та соціального захисту населення» (п. 3 розділу «Визначення схемних посадових окладів середнього медичного персоналу») були передбачені посадові оклади дієтичних сестер. Крім того, як убачається з довідки КП "Дитячої лікарні ЖМР" від 13.09.2022 №03/2-971 посада «дієтична сестра» належала до середнього медичного персоналу тобто вважається посадою «медична сестра» Тобто, посада «дієтична сестра», «дієтсестра» є ідентичними до посади «сестра медична з дієтичного харчування» та відносилась законодавцем до посад середнього медичного персоналу. Позивач, звертаючись до суду вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у виплаті десяти пенсії при призначенні пенсії позивачу є протиправною. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.11.2022 постановлено справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області передати на розгляд за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду.

Матеріали адміністративної справи №295/11341/22 надійшли до Житомирського окружного адміністративного суду 12.01.2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Лавренчук О.В..

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

До суду 08.02.2023 надійшла позовна заява (виправлена) ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 13.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов до суду 24.03.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначив, що згідно з Номенклатурою спеціальностей середніх медичних працівників, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.10.1991 № 146 (зі змінами) до посад середнього медичного персоналу належить, зокрема, медична сестра з дієтичного харчування. Згідно записів трудової книжки, Позивач працювала на посаді дієтсестри, а право на призначення грошової допомоги, відповідно постанови Кабінету Міністрів №909 від 04.11.1993, мають медичні сестри з дієтичного харчування. Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи на посаді дієтсестри, тому призначення та виплату грошової допомоги не проведено. До відзиву додано копії матерілів пенсійної справи позивача.

Ухвалою суду від 27.04.2023 постановлено залучити до розгляду справи №295/11341/22 як другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ). Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області на позовну заяву надійшов до суду 24.05.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що 30.04.2022 позивачці призначено пенсію за віком без виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, оскільки в наданій довідці № 03/4-467 від 06.05.2022 посада дієтсестри не відповідає переліку посад закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Тобто, до стажу роботи, який дає право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсій не враховано період роботи на посаді дієтсестри Дитячої міської лікарні з 18 вересня 1984 року по 05 травня 1997 року та з 04.05.1998 по 01.02.2005 та рекомендовано направити запит на проведення перевірки підтвердження факту роботи та долучити уточнюючі документи для підтвердження даної посади. Згідно акту перевірки від 27.05.2022 № 0600-1002-1/1948, проведеної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області встановлено, що дані, зазначені в довідці № 03/4-467 від 06.05.2022 відповідають даним, зазначеним в первинних документах та розбіжностей не встановлено. Переліком № 909, розділом "Охорона здоров`я" найменування посади "дієтсестри" не передбачено. Зазначає, що у позивачки недостатньо стажу роботи, який дає право на отримання грошової допомоги v розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсій (менше 30 років). Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 09.05.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду якої прийнято рішення про призначення пенсії позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою щодо виплати грошової допомоги.

Листом від 12.10.2022 №30764-27601/Б-02/8-0600/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 , що згідно з Номенклатурою спеціальностей середніх медичних працівників, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.10.1991 №146, до посад середнього медичного персоналу належить, зокрема, медична сестра з дієтичного харчування. Відповідно до поданих документів позивачем не підтверджено 30 років страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому виплату грошової допомоги не проведено.

В матеріалах пенсійної справи позивача міститься лист Головного управлінням Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області від 12.05.2022, адресоване Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому вказано: "Головне управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області повідомляє, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 ) призначено пенсію за віком з 30.04.2022, без виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, оскільки в наданій довідці № 03/4-467 від 06.05.2022 не відповідає посада дієтсестри переліку посад закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993р. № 909). Звернення до ГУ ПФУ в Житомирській області від 09.05.2022. Рекомендовано, направити запит на проведення перевірки підтвердження факту роботи та долучити уточнюючі документи для підтвердження даної посади."

Позивач, звертаючись до суду з позовом вважає дії відповідача щодо не виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій протиправними, а свої права та інтереси порушеними.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які мають право на пенсію за вислугу років, визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788 XIІ та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 - IV.

Відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (зі змінами) право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров`я після досягнення ними 55 років та при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років станом на 1 квітня 2015 року та 25 років 6 місяців станом на 1 січня 2016 року на посадах і в установах, передбачених Постановою № 909.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затверджений перелік закладів, установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. 2-1 постанови лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працюють у закладах і установах, перелічених у розділі "2. Охорона здоров`я", відносяться до числа осіб, що мають право на пенсію за вислугу років.

Згідно з частиною першою статті 48 Кодексу законів про працю України, статтею 62 Закону №1788-XII, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п.4).

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Судом враховано, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, правову позицію викладену Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17),від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18).

Відповідно до ч. 1 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з Порядком №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються також довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Даючи оцінку доводам відповідача стосовно того, що посада "дієтсестри" не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, суд зазначає наступне.

Згідно відомостей, які містяться у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 позивач:

з 18.09.1984 по 04.05.1994 працювала на посаді дієтсестри на молочній кухні №2 Житомирської дитячої лікарні;

- із 01.09.1994 по 04.05.1997 - на посаді завідуючої ДМК

- із 05.05.1997 по 03.05.1998 на посаді медсестри фізіотерапевтичного відділення стаціонару;

- із з 4.05.1998 по 30.11.2003- на посаді дієтсестри ДМК - І;

- із 01.12.2003 по 31.01.2005 - на посаді дієтсестри загального лікарняного персоналу стаціонару.

Отже, у періоди із 18.09.1984 по 04.05.1994, із 4.05.1998 по 31.01.2005 позивач працювала на посаді дієтсестри.

Зазначена у трудовій книжці позивача інформація підтверджується довідкою Комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й. Башека" Житомирської міської ради від 06.05.2022 №03/4-467.

Відповідно до п. 26 додатку № 2 «Номенклатура спеціальностей середніх медичних працівників» до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23.10.1991 № 146 «Про атестацію середніх медичних робітників» до категорії середніх медичних працівників віднесено посаду сестри медичної з дієтичного харчування.

Суд звертає увагу на те, що наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04.09.1996 №274 «Про затвердження схем посадових окладів (ставок заробітної плати) працівників закладів охорони здоров`я та соціального захисту населення», а саме пункт 3 розділу «Визначення схемних посадових окладів середнього медичного персоналу» передбачав посадові оклади для посад дієтичних сестер.

З 06.04.2001 року набув чинності наказ Міністерства охорони здоров`я України від 06.04.2001 року №161/137 «Про впорядкування та затвердження умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», яким серед посад середнього медичного персоналу посаду «дієтична сестра» фактично замінено посадою «сестра медична з дієтичного харчування».

Спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 року №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» назву зазначеної посади приведено у відповідність до Класифікатора професій ДК003:2005 (чинного на той час), а саме: «сестра медична з дієтичного харчування».

Зі змісту цих документів вбачається, що посади «дієтична сестра», «дієтсестра» є за своєю суттю та функціональними обов`язками ідентичними посаді «сестра медична з дієтичного харчування» та відносились законодавцем до посад середнього медичного персоналу.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено з довідки від 13.09.2022 №03/2-971 Комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й. Башека" Житомирської міської ради, виданої Пенсійному фонду, займана ОСОБА_1 у період із 18.09.1984 по 31.08.1994 посада дієтсестри є рівнозначною (відповідає) посаді медичної сестри медичної з дієтичного харчування (а.с. 14).

Підставою видачі довідки зазначено наказ №330 по ЦДМЛ від 01.11.2005.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що в матеріалах справи містяться належні та достатні докази, які підтверджують, що позивач у період роботи з 18.09.1984 по 04.05.1994, із 4.05.1998 по 31.01.2005 працювала в на посаді, яка передбачала виконання обов`язків сестри медичної з дієтичного харчування, відтак виконувала роботу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 19 грудня 2018 року у справі №210/5078/16-а (провадження №К/9901/43744/18).

Верховний Суд у постанові №754/14898/15-а від 06.03.2018 зазначив, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у зарахування до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років періодів роботи на посаді дієтсестри з 18.09.1984 по 04.05.1994, із 4.05.1998 по 31.01.2005.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Жиомирській області зарахувати позивачу до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, період роботи з 18.09.1984 по 04.05.1994, із 4.05.1998 по 31.01.2005 на посаді дієтсестри, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі Рисовський проти України (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 (заява № 29979/04), принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Матеріалами справи встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення про призначення позивачу пенсії відповідно до законодавства про екстериторіальність. У свою чергу, позивач подавала заяву та документи про призначення пенсії за віком за місцем свого проживання, тобто в Головне Пенсійному фонді України в Житомирській області, а тому ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фону України в Житомирській області зарахувати позивачу до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, період роботи з 18.09.1984 по 04.05.1994, із 4.05.1998 по 31.01.2005 на посаді дієтсестри.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у спосіб, визначений позивачем, а саме: "зобов`язати відповідача призначити і виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення", з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (зі змінами) право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

Відповідно до норм п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Суд зазначає, що спеціальний стаж, протиправно не зарахований позивача, становить: з 18.09.1984 по 04.05.1994 (9 років 07 місяців 17 днів) із 04.05.1998 по 31.01.2005 (6 років 08 місяців 28 днів), що є меншим, ніж 30 років.

В матеріалах адміністративної справи відсутня інформація щодо періодів роботи позивача, які були враховані відповідачем до спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Вказана обставина унеможливлює встановити наявність у позивача необхідного спеціального стажу у розмірі, достатньому для виплат грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що станом на дату розгляду адміністративної справи відсутні підстави для задоволення позову в цій частині та в частині негайного виконання рішення суду про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог та сплатою судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру, а також враховуючи встановлені судом протиправну відмову Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області у зарахуванні до спеціального стажу роботи, що дає право на виплату ОСОБА_1 грошової допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, періодів: з 18.09.1984 по 04.05.1994 та із 04.05.1998 по 31.01.2005.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, зарахувавши до спеціального стажу роботи, що дає право на таку виплату, періодів: з 18.09.1984 по 04.05.1994 та із 04.05.1998 по 31.01.2005.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві ) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук