Справа № 420/5552/23
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5552/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді - Бутенка А.В.,

за участю секретаря Сініцина А.С.,

представника позивача Євстіфєєвої І.В,

представника відповідача Пангошак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (вул. Чорноморського Козацтва, буд. 103, офіс 428, м. Одеса, 65003, ) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якій просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України): рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200129/2 від 26.06.2022 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200142/2 від 12.07.2022 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200151/2 від 13.07.2022 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200156/2 від 19.07.2022 року; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200146/2 від 13.07.2022 року.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з метою митного оформлення випуску ввезених товарів до Одеської митниці було надано митні декларації. Разом із митними деклараціями для підтвердження заявленої митної вартості, декларантом подано документи. Відповідачем прийнято рішення про відмову в митному оформленні у вигляді Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення з таких причин: відповідно до ст.55 МК України прийнято рішення про коригування митної вартості. Відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200129/2 від 26.06.2022 року, №UA500500/2022/200142/2 від 12.07.2022 року, №UA500500/2022/200151/2 від 13.07.2022 року, №UA500500/2022/200156/2 від 19.07.2022 року, №UA500500/2022/200146/2 від 13.07.2022 року.

Позивач, вважаючи, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

14.04.2023 року за вх. №ЕС/3462/23від представника Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подані митні декларації (МД) № UA500500/2022/018405 від 25.06.2022, № UA500500/2022/021633 від 12.07.2022, № UA500500/2022/021852 від 13.07.2022, № UA500500/2022/021829 від 13.07.2022, № UA500500/2022/023074 від 19.07.2022. На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/018405 від 25.06.2022 встановлено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200129/2 від 26.06.2022, а саме: 1) у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо торгової марки товару, але згідно проведеного акту митного огляду наявна марка «ELMO»; 2) надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір та інвойс, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця; 3) сума передплати за банківським платіжним документом № 125 від 10.02.2022 не відповідає умовам зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018. На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/021633 від 12.07.2022 встановлено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200142/2 від 12.07.2022, а саме: 1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) У розділі 5 пункт 5.3 зовнішньоекономічного договору від 29.03.2021 № 8- 10/01/18 10.01.2018 зазначено, що разом з товаром продавець повинен надати копію митної декларації країни відправлення, але в пакеті документів, наданих до митного оформлення вона відсутня. На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/021852 від 13.07.2022 встановлено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200151/2 від 13.07.2022, а саме: 1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2)у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір та інвойс, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця; 3) сума передплати за банківським платіжним документом № 124 від 10.02.2022 не відповідає умовам зазначеним у п. 3 контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018; 4) у банківському платіжному документі № 104 від 19.10.2021 наявне посилання на інвойс, який відсутній серед документів, наданих до митного оформлення. На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/021829 від 13.07.2022 встановлено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200146/2 від 13.07.2022, а саме: 1) в коносаменті від 31.12.2021 № QFL21121203 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.; 2) в банківському платіжному дорученні від 19.10.2021 № 104 в графі «Призначення платежу» внесена інформація щодо інвойсу RTGL-DNP2108 від 13.10.2021, який до митного оформлення не наданий. На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/023074 від 19.07.2022 встановлено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200156/2 від 19.07.2022, а саме: 1) в коносаменті від 31.12.2021 № QFL21121203 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачено в порту відправлення, що суперечить умовам поставки зазначеним у інвойсі RTGL-DNP2108/1 від 26.11.2022, тобто CFR Odesa; 2) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 3) сума передплати зазначена у банківських платіжних документах № 104 від 19.10.2021 та 124 від 10.02.2022 не відповідає загальній вартості товару вказаній у інвойсі RTGLDNP2108. Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та ознаки підробки, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Заяви чи клопотання від сторін.

17.04.2023 року до суду від представника Одеської митниці надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

20.04.2023 року до суду від представника Одеської митниці надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи належним чином завірені копії документів на підставі яких було прийняте оскаржуване рішення.

29.05.2023 року від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року адміністративну справу призначено до розгляду в судовому засіданні; призначено судове засідання на 05 квітня 2023 року об 11:00 год.

05.04.2023 року відкладено розгляд справи на 16 травня 2023 року о 12:00 год.

16.05.2023 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні до 29 травня 2023 року о 12:00 год.

29.05.2023 року у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позовних вимог.

Обставини справи.

10.01.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» (Покупець) та GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Продавець) укладено Контракт № 8- 10/01/18, предметом якого є виготовлення та передача у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар в асортименті, кількості та по ціні, вказаним в рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною Контракта.

Згідно п.2 Контракту, орієнтована сума контракту складає 990 000,00 доларів США. Ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту. У вартість товару включено вартість упаковки, маркування, доставки до порту вантажу і погрузки на борт судна.

Відповідно до п. 3 Контракту, Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

Пунктом 4 Контракту передбачено, що поставка здійснюється на умовах або FOB або CFR відповідно до Інкотермс 2010 та зазначається в інвойсі на кожну партію товару.

16.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (Замовник) та ПП «Трейд Бізнес Сервіс» (Декларант) укладено договір № 476/2021, предметом якого є надання брокерських послуг і декларування товарів та інших предметів, що переміщуються Замовником через митний кордон України.

Для здійснення митного оформлення поставленого товару відповідно до Контракту № 8- 10/01/18 від 10.01.2018 року, декларантом ТОВ «Дніпроресурс» було подано до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби митну декларацію № UA500500/2022/018405 від 25.06.2022 року для оформлення вантажу: електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 7,5 кВт, але не більше як 37 кВт.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додавались документи, передбачені частиною 2 статті 53 МКУ, та інші товаросупровідні документи, а саме:

1) рахунок-проформа №RTGLDNP 2108 2 від 26.11.2021 р. 2) інвойс №RTGL-DNP2108-2 від 26.11.2021 р. 3) інвойс №RTGL-DNP2108-2/4 від 26.11.2021 р. 4) інвойс №RTGL-DNP2108-2/45 від 15.06.2022 р. 5) пакувальний лист №б/н від 15.06.2022 р. 6) коносамент №QFL21121204 від 31.12.2021 р. 7) автотранспортна накладна (CMR) б/н по авто 31AEC085 від 31.05.2022 р. 8) автотранспортна накладна (CMR) б/н по авто 31NF200 від 31.05.2022 р. 9) декларація про походження товару №RTGL-DNP2108-2/45 від 15.06.2022 р. 10) платіжне доручення №125 від 10.02.2022 р. 11) контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 р. 12) додаткова угода до контракту №7 від 24.12.2021 р. 13) довідка про вартість транспортування №240622/03 від 24.06.2022 р. 14) довідка про вартість транспортування №240622/04 від 24.06.2022 р. 15) договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021 р. 16) договір (контракт) про перевезення №02/12-13 від 02.12.2013 р. 17) заява на проведення огляду №1 від 25.06.2022 р. 18) лист продавця б/н від 15.06.2022 р. 19) акт про невідповідність №б/н від 25.06.2022 р. 20) декларація країни відправлення №05256523 від 28.12.2021 р.

За результатами перевірки документів позивача було повідомлено Митницею, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо торгової марки товару, але згідно проведеного акту митного огляду наявна марка «ELMO»;

2) надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір та інвойс, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця;

3) сума передплати за банківським платіжним документом № 125 від 10.02.2022 не відповідає умовам зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

3) каталоги, специфікації фірми виробника товару.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

26.06.2022 року декларантом надано висновок експерта №20-16/06-2022 від 15.06.2022 року.

26.06.2022 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200129/2, яким митну вартість товару було скориговано до вищого рівня.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,68 дол. США/кг; по товару № 3 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,89 дол. США/кг; по товару № 4 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,62 дол. США/кг; по товару № 5 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,50 дол. США/кг.

26.06.2022 року Одеською митницею прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000319.

Для здійснення митного оформлення поставленого товару відповідно до Контракту № 8- 10/01/18 від 10.01.2018 року, декларантом ТОВ «Дніпроресурс» було подано до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби митну декларацію № UA500500/2022/021633 від 12.07.2022 року для оформлення вантажу: електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 7,5 кВт, але не більше як 37 кВт.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додавались документи, передбачені частиною 2 статті 53 МКУ, та інші товаросупровідні документи, а саме:

1) рахунок-проформу №RTGL-DNP2108 від 26.11.2021 р. 2) інвойс №RTGL-DNP2108/4 від 26.11.2021 р. 3) пакувальний лист б/н від 26.11.2021 р. 4) коносамент №QFL21121203 від 31.12.2021 р. 5) автотранспортна накладна (CMR) №2813 від 04.07.2022 р. 6) декларація про походження товару RTGL-DNP2108/3 від 26.11.2021 р. 7) платіжне доручення №104 від 19.10.2021 р. 8) платіжне доручення №124 від 10.02.2022 р. 9) контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 р. 10) додаткова угода до контракту №7 від 24.12.2021 р. 11) довідка про вартість транспортування №040722/01 від 04.07.2022 р. 12) довідка з транспортно-експедиційних витрат №б/н від 08.07.2022 р. 13) рахунок №РФ - 13704 від 28.03.2022 р. 14) договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021 р. 15) договір (контракт) про перевезення №02/12-13 від 02.12.2013 р. Надано додаткові документи на підтвердження заявленої вартості товару, зокрема: 1) митна декларація країни-відправлення № 05256521 від 28.12.2021 р. 2) лист отримувача № 13339/8.19 від 12.07.2022 р.

За результатами перевірки документів позивача було повідомлено Митницею, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) У розділі 5 пункт 5.3 зовнішньоекономічного договору від 29.03.2021 № 8- 10/01/18 10.01.2018 зазначено, що разом з товаром продавець повинен надати копію митної декларації країни відправлення, але в пакеті документів, наданих до митного оформлення вона відсутня.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

3) каталоги, специфікації фірми виробника товару;

4) копія митної декларації країни відправлення.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

12.07.2022 року декларантом надано повідомлення в якому декларант просив здійснити митне оформлення так як надати додаткові документи не має можливості.

12.07.2022 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200142/2, яким митну вартість товару було скориговано до вищого рівня.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 2,9732 дол. США/кг; по товару № 3 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,61 дол. США/кг; по товару № 4 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 2,96 дол. США/кг.

12.07.2022 року Одеською митницею прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000373.

Для здійснення митного оформлення поставленого товару відповідно до Контракту № 8- 10/01/18 від 10.01.2018 року, декларантом ТОВ «Дніпроресурс» було подано до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби митну декларацію № UA500500/2022/021829 від 13.07.2022 року для оформлення вантажу: електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 750 Вт, але не більше як 7,5 кВт.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додавались документи, передбачені частиною 2 статті 53 МКУ, та інші товаросупровідні документи, а саме:

1) рахунок-проформу №RTGL-DNP2108 від 26.11.2021 р. 2) інвойс №RTGL-DNP2108/3 від 26.11.2021 р. 3) пакувальний лист б/н від 26.11.2021 р. 4) коносамент №QFL21121203 від 31.12.2021 р. 5) автотранспортна накладна (CMR) №б/н від 04.07.2022 р. 6) декларація про походження товару RTGL-DNP2108/3 від 26.11.2021 р. 7) платіжне доручення №104 від 19.10.2021 р. 8) платіжне доручення №124 від 10.02.2022 р. 9) контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 р. 10) додаткова угода до контракту №7 від 24.12.2021 р. 11) довідка про вартість транспортування №040722/01 від 04.07.2022 р. 12) довідка з транспортно-експедиційних витрат №б/н від 08.07.2022 р. 13) рахунок №РФ - 13704 від 28.03.2022 р. 14) договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021 р. 15) договір (контракт) про перевезення №02/12-13 від 02.12.2013 р. 16) митна декларація країни-відправлення № 05256521 від 28.12.2021 р.

За результатами перевірки документів позивача було повідомлено Митницею, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) в коносаменті від 31.12.2021 № QFL21121203 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.;

2) в банківському платіжному дорученні від 19.10.2021 № 104 в графі «Призначення платежу» внесена інформація щодо інвойсу RTGL-DNP2108 від 13.10.2021, який до митного оформлення не наданий.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

3) каталоги, специфікації фірми виробника товару;

4) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

13.07.2022 року декларантом додатково надано лист звернення №13339/8.19 від 12.07.2022 року.

13.07.2022 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200146/2, яким митну вартість товару було скориговано до вищого рівня.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,0686 дол. США/кг; по товару № 3 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 2,9428 дол. США/кг; по товару № 4 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,0402 дол. США/кг; по товару № 5 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,2723 дол. США/кг.

13.07.2022 року Одеською митницею прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000378.

Для здійснення митного оформлення поставленого товару відповідно до Контракту № 8- 10/01/18 від 10.01.2018 року, декларантом ТОВ «Дніпроресурс» було подано до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби митну декларацію № UA500500/2022/021852 від 13.07.2022 року для оформлення вантажу: електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 750 Вт, але не більше як 7,5 кВт.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додавались документи, передбачені частиною 2 статті 53 МКУ, та інші товаросупровідні документи, а саме:

1) рахунок-проформу №RTGL-DNP2108 від 26.11.2021 р. 2) інвойс №RTGL-DNP2108/2 від 26.11.2021 р. 3) пакувальний лист б/н від 26.11.2021 р. 4) коносамент №QFL21121203 від 31.12.2021 р. 5) автотранспортна накладна (CMR) №4232 від 04.07.2022 р. 6) декларація про походження товару RTGL-DNP2108/2 від 26.11.2021 р. 7) платіжне доручення №104 від 19.10.2021 р. Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.03.2023 5 8) платіжне доручення №124 від 10.02.2022 р. 9) контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 р. 10) додаткова угода до контракту №7 від 24.12.2021 р. 11) довідка про вартість транспортування №040722/01 від 04.07.2022 р. 12) довідка з транспортно-експедиційних витрат №б/н від 08.07.2022 р. 13) рахунок №РФ - 13704 від 28.03.2022 р. 14) договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021 р. 15) договір (контракт) про перевезення №02/12-13 від 02.12.2013 р. 16) митна декларація країни-відправлення № 05256521 від 28.12.2021 р.

За результатами перевірки документів позивача було повідомлено Митницею, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір та інвойс, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця;

3) сума передплати за банківським платіжним документом № 124 від 10.02.2022 не відповідає умовам зазначеним у п. 3 контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018;

4) у банківському платіжному документі № 104 від 19.10.2021 наявне посилання на інвойс, який відсутній серед документів, наданих до митного оформлення.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

3) каталоги, специфікації фірми виробника товару.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Додатково декларантом надано лист звернення №13339/8.19 від 12.07.2022 року.

13.07.2022 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200151/2, яким митну вартість товару було скориговано до вищого рівня.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,14 дол. США/кг; по товару № 3 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,04 дол. США/кг; по товару № 4 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,27 дол. США/кг.

14.07.2022 року Одеською митницею прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000385.

Для здійснення митного оформлення поставленого товару відповідно до Контракту № 8- 10/01/18 від 10.01.2018 року, декларантом ТОВ «Дніпроресурс» було подано до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби митну декларацію № UA500500/2022/023074 від 19.07.2022 року для оформлення вантажу: електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні, 50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 7,5 кВт, але не більше як 37 кВт.

На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів до митної декларації додавались документи, передбачені частиною 2 статті 53 МКУ, та інші товаросупровідні документи, а саме:

1) рахунок-проформу №RTGL-DNP2108 від 26.11.2021 р. 2) інвойс №RTGL-DNP2108/1 від 26.11.2021 р. 3) пакувальний лист б/н від 26.11.2021 р. 4) коносамент №QFL21121203 від 31.12.2021 р. 5) автотранспортна накладна (CMR) №б/н від 04.07.2022 р. 6) декларація про походження товару RTGL-DNP2108/3 від 26.11.2021 р. 7) платіжне доручення №104 від 19.10.2021 р. 8) платіжне доручення №124 від 10.02.2022 р. 9) контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 р. 10) додаткова угода до контракту №7 від 24.12.2021 р. 11) довідка про вартість транспортування №040722/01 від 04.07.2022 р. 12) довідка з транспортно-експедиційних витрат №б/н від 08.07.2022 р. 13) рахунок №РФ - 13704 від 28.03.2022 р. 14) договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021 р. 15) договір (контракт) про перевезення №02/12-13 від 02.12.2013 р. 16) митна декларація країни-відправлення № 05256521 від 28.12.2021 р.

За результатами перевірки документів позивача було повідомлено Митницею, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме:

1) в коносаменті від 31.12.2021 № QFL21121203 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачено в порту відправлення, що суперечить умовам поставки зазначеним у інвойсі RTGL-DNP2108/1 від 26.11.2022, тобто CFR Odesa;

2) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) сума передплати зазначена у банківських платіжних документах № 104 від 19.10.2021 та 124 від 10.02.2022 не відповідає загальній вартості товару вказаній у інвойсі RTGLDNP2108.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

3) каталоги, специфікації фірми виробника товару;

4) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

19.07.2022 року декларантом додатково надано лист звернення №13339/8.19 від 12.07.2022 року.

19.07.2022 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200156/2, яким митну вартість товару було скориговано до вищого рівня.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 4,49 дол. США/кг (МД від 15.06.2022 № UA500500/2022/016604), ніж заявлено декларантом 3,16 дол. США/кг.

19.07.2022 року Одеською митницею прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2022/000399.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч.ч.5-6 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.4-5 ст.54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Висновки суду.

Суд зазначає, що ч.2 статті 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

У постановах від 31.03.2015 року та від 02.06.2015 року (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно) Верховний Суд України висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З огляду на матеріали справи суд встановив, що надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, відомостей щодо ціни, що була сплачена за цей товар.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, поставка товару задекларованого у митній декларації, здійснювалась на підставі контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроресурс» та GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD.

Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200129/2 від 26.06.2022 року.

Щодо твердження відповідача про те, що у наданих до митного оформлення документах відсутня інформація щодо торгової марки товару, але згідно проведеного акту митного огляду наявна марка «ELMO», суд зазначає наступне.

Відповідно до Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року Продавець зобов`язується виготовити та передати у власність Покупця товар.

У графі 31 митної декларації № UA500500/2022/018496 від 26.06.2022 року зазначено наступне: Торгівельна марка «ELMO», виробник GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD., країна виробництва CN (Китай).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами спростовано твердження відповідача про відсутність у наданих до митного оформлення документах інформації щодо торгової марки товару.

Додатково суд зазначає, що наявність чи відсутність інформації про торгівельну марку товару не впливає на митну вартість такого товару та не може бути покладено в обґрунтування рішення про коригування митної вартості.

Щодо посилання відповідача на те, що надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір та інвойс, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що експортна декларація не є обов`язковим документом для здійснення митного оформлення, а надання такої декларації передбачено частиною третьою статті 53 МК України у разі, коли надані декларантом документи містять розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товар, однак вказані підстави судом не встановлені.

З матеріалів справи вбачається, згідно з п. 4.1. Контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018 року поставка товару здійснюється на умовах або FOB порт Ningbo (Нінбо), або FOB порт Shanghai (Китай), або FOB порт Zhangjiagang (Китай), або CFR порт Одеса (Україна) у відповідності до Інкотермс 2010 та обумовлюються в інвойсі на кожну відвантажувану партію товару.Правила Інкотермс-2010 не визначають обов`язку вказувати географічний пункт переходу обов`язків сторін за поставками на умовах FOB в експортній декларації виробника або в будь-якому іншому документі. Крім того, не визначення у експортній митній декларації географічного пункту переходу обов`язків сторін не впливає на числове значення митної вартості товару.

Так, в декларації країни відправлення наведена назва географічного пункту доставки товарів - FOB CN Shanghai та згідно наданих до митного оформлення документів, зокрема, договору та інвойсу, в яких також зазначено умови поставки - FOB Shanghai.

Таким чином, географічний пункт переходу відповідальності за втрату товару та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця є FOB Shanghai.

Щодо твердження відповідача про те, що сума передплати за банківським платіжним документом № 125 від 10.02.2022 року не відповідає умовам зазначеним у п.3 контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 2.2. Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

Пунктом 3 Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року передбачено, що Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

Відповідно до інвойсу № RTGL-DNP2108-2/45 від 15.06.2022 року загальна вартість товару складає 105 772,00 доларів США.

На виконання положень Контракту, Позивачем було здійснено оплату за поставку вказаного товару, що підтверджується платіжним дорученням №125 від 10.02.2022 року.

Оскільки в п. 2.1 Контракту №8-10/01/18 зазначена орієнтована сума контракту 990 000,00 доларів США.

Позивач здійснював передплати за інвойсами в межах суми контракту. Таким чином, оплата за поставку товару була здійснена в повному обсязі, відповідно до інвойсу №RTGL-DNP2108- 2/45 у розмірі 105 772,00 доларів США.

Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200142/2 від 12.07.2022 року.

Щодо твердження відповідача про те, що відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що заявлені декларантом витрати на упаковку та робіт пов`язаних з пакуванням до складових митної вартості може мати місце лише у випадку, якщо такі витрати не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар. Відповідно вартість упаковки та робіт з пакування входить до вартості товару за Договором, у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару. Упаковка призначена виключно для цілей транспортування і збереження товару та не впливає на його ціну.

Відповідно до пп.2.2 Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, у вартість товару входить вартість упаковки, маркування, доставка до порту та погрузка на борт судна.

Таким чином, витрати на упаковку вже включені постачальником у вартість товару, а тому їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Згідно ст.А.9 «Перевірка - упаковка - маркування» Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року), ІНКОТЕРМС 2000, Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Отже, при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

Таким чином, оскільки поставку товару здійснено у тарі Постачальника товару, судом встановлено, що її вартість входить до ціни товару. Тобто, у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, котрі понесено покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару. Товар, який був поставлений за контрактом, є несипучим, тому не потребує додаткової упаковки, крім тари, в якій він перевозиться.

Також митними органом не зазначено яким чином вказані обставини не дають змоги визначити вартість оплаченого товару.

Стосовно доводів відповідача про те, що у розділі 5 пункт 5.3 зовнішньоекономічного договору № 8-10/01/18 від 10.01.2018 року зазначено, що разом з товаром продавець повинен надати копію митної декларації країни відправлення, але в пакеті документів, наданих до митного оформлення вона відсутня, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючі надані до митного оформлення документи, що підтверджують вартість товару, яка підлягає сплаті, в зауваженні митницею не зазначено у зв`язку з якими розбіжностями в документах, що впливають на правильність визначення митної вартості, висувається вимога про надання копії митної декларації країни відправлення.

Верховний Суд, в постанові від 19.03.2019 року по справі №810/4116/17 висловив наступну правову позицію щодо ненадання декларації країни відправлення: «Крім того, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару».

За наведених обставин, зазначені доводи митниці є безпідставними.

Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200146/2 від 13.07.2022 року.

Щодо посилання відповідача на те, що в коносаменті від 31.12.2021 року № QFL21121203 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного органу не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Судом встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи документів, а саме: рахунку-проформи №RTGLDNP2108 від 26.11.2021 року, інвойсу №RTGL-DNP2108/1 від 26.11.2021 року, пакувального листа №б/н від 26.11.2021 року, копії митної декларації країни відправлення №05256521 від 28.12.2021 року, зазначені умови поставки FOB Shanghai.

Відповідно до приписів ст.8 МК України, передбачено принцип презумпції невинуватості.

Отже, помилка суто механічна та здійснення вказаної помилки не впливає на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення. Крім того, суд враховує, що відповідачем не доведено ознак підробки в зазначених документах.

Щодо твердження відповідача про те, що в банківському платіжному дорученні від 19.10.2021 року № 104 в графі «Призначення платежу» внесена інформація щодо інвойсу RTGL-DNP2108 від 13.10.2021 року, який до митного оформлення не наданий.

Судом встановлено, в платіжному дорученні №104 від 19.10.2021 року в графі «Призначення платежу» вказано наступне: передоплата по Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, інвойс № RTGL-DNP2108 від 13.10.2021 року. Суд зазначає, що в матеріалах справи дійсно відсутній інвойс за вказану дату. Однак, суд звертає увагу на те, що рахунок-проформа №RTGL-DNP2108, на підставі якої складені інвойси, датована 26.11.2021 року, що відповідає датам інвойсів наявних в матеріалах справи.

Судом звертає увагу, що в платіжному дорученні наявна помилка в даті інвойсу, а саме замість вірної дати « 26.11.2021» вказана « 13.10.2021». Дана розбіжність є технічною помилкою, яка ніяким чином не могла вплинути на встановлення та/або зміну (коригування) ціни на товар, який підлягає розмитненню.

При цьому суд звертає увагу, що вказане платіжне доручення має призначення платежу: контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, тобто документ на підставі якого здійснюється перерахування коштів.

Таким чином, зазначене платіжне доручення містять всі передбачені законодавством реквізити і дає змогу ідентифікувати зроблений платіж за ввезеним товаром.

Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200151/2 від 13.07.2022 року.

Щодо твердження відповідача про те, що відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що заявлені декларантом витрати на упаковку та робіт пов`язаних з пакуванням до складових митної вартості може мати місце лише у випадку, якщо такі витрати не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар. Відповідно вартість упаковки та робіт з пакування входить до вартості товару за Договором, у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару. Упаковка призначена виключно для цілей транспортування і збереження товару та не впливає на його ціну.

Відповідно до пп.2.2 Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, у вартість товару входить вартість упаковки, маркування, доставка до порту та погрузка на борт судна.

Таким чином, витрати на упаковку вже включені постачальником у вартість товару, а тому їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Згідно ст.А.9 «Перевірка - упаковка - маркування» Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року), ІНКОТЕРМС 2000, Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Отже, при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

Таким чином, оскільки поставку товару здійснено у тарі Постачальника товару, судом встановлено, що її вартість входить до ціни товару. Тобто, у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, котрі понесено покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару. Товар, який був поставлений за контрактом, є несипучим, тому не потребує додаткової упаковки, крім тари, в якій він перевозиться.

Також митними органом не зазначено яким чином вказані обставини не дають змоги визначити вартість оплаченого товару.

Стосовно доводів відповідача про те, що у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір та інвойс, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку. Також, в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що експортна декларація не є обов`язковим документом для здійснення митного оформлення, а надання такої декларації передбачено частиною третьою статті 53 МК України у разі, коли надані декларантом документи містять розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товар, однак вказані підстави судом не встановлені.

З матеріалів справи вбачається, згідно з п. 4.1. Контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018 року поставка товару здійснюється на умовах або FOB порт Ningbo (Нінбо), або FOB порт Shanghai (Китай), або FOB порт Zhangjiagang (Китай), або CFR порт Одеса (Україна) у відповідності до Інкотермс 2010 та обумовлюються в інвойсі на кожну відвантажувану партію товару.

Правила Інкотермс-2010 не визначають обов`язку вказувати географічний пункт переходу обов`язків сторін за поставками на умовах FOB в експортній декларації виробника або в будь-якому іншому документі. Крім того, не визначення у експортній митній декларації географічного пункту переходу обов`язків сторін не впливає на числове значення митної вартості товару.

Так, в декларації країни відправлення наведена назва географічного пункту доставки товарів - FOB CN Shanghai та згідно наданих до митного оформлення документів, зокрема, договору та інвойсу, в яких також зазначено умови поставки - FOB Shanghai.

Таким чином, географічний пункт переходу відповідальності за втрату товару та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця є FOB Shanghai.

Щодо посилання відповідача на те, що сума передплати за банківським платіжним документом № 124 від 10.02.2022 року не відповідає умовам зазначеним у п. 3 контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 2.2. Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

Пунктом 3 Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року передбачено, що Покупець зобов`язаний переказати авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переказом на рахунок Продавця, залишок суми перераховує на розрахунковий рахунок Продавця після отримання коносаменту по факсу або електронній пошті.

Відповідно до рахунку-проформи №RTGL-DNP2108 від 26.11.2021 року загальна вартість товару складає 248 646,48 доларів США, яка розподілена на партії, що відповідає загальній сумі товару по інвойсам №RTGL-DNP2108/1 від 26.11.2021 року, №RTGL-DNP2108/2 від 26.11.2021 року, №RTGL-DNP2108/3 від 26.11.2021 року та №RTGL-DNP2108/4 від 26.11.2021 року.

Відповідно до платіжних доручень №104 від 19.10.2021 року та №124 від 10.02.2022 року загальна сума становить 248 646,48 доларів США, що повністю відповідає рахунку-проформі №RTGL-DNP2108 від 26.11.2021 року.

Щодо твердження відповідача про те, що у банківському платіжному документі № 104 від 19.10.2021 року наявне посилання на інвойс, який відсутній серед документів, наданих до митного оформлення, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, в платіжному дорученні №104 від 19.10.2021 року в графі «Призначення платежу» вказано наступне: передоплата по Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, інвойс № RTGL-DNP2108 від 13.10.2021 року. Суд зазначає, що в матеріалах справи дійсно відсутній інвойс за вказану дату. Однак, суд звертає увагу на те, що рахунок-проформа №RTGL-DNP2108, на підставі якої складені інвойси, датована 26.11.2021 року, що відповідає датам інвойсів наявних в матеріалах справи.

Судом звертає увагу, що в платіжному дорученні наявна помилка в даті інвойсу, а саме замість вірної дати « 26.11.2021» вказана « 13.10.2021». Дана розбіжність є технічною помилкою, яка ніяким чином не могла вплинути на встановлення та/або зміну (коригування) ціни на товар, який підлягає розмитненню.

При цьому суд звертає увагу, що вказане платіжне доручення має призначення платежу: контракт №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, тобто документ на підставі якого здійснюється перерахування коштів.

Таким чином, зазначене платіжне доручення містять всі передбачені законодавством реквізити і дає змогу ідентифікувати зроблений платіж за ввезеним товаром.

Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2022/200156/2 від 19.07.2022 року.

Суд вважає посилання відповідача на те, що в коносаменті від 31.12.2021 року № QFL21121203 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT», тобто фрахт сплачено в порту відправлення, що суперечить умовам поставки зазначеним у інвойсі RTGL-DNP2108/1 від 26.11.2022 року, тобто CFR Odesa, необґрунтованими з огляду на механічний характер зазначеної помилки.

Судом встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи документів, а саме: рахунку-проформи №RTGLDNP2108 від 26.11.2021 року, інвойсу №RTGL-DNP2108/1 від 26.11.2021 року, пакувального листа №б/н від 26.11.2021 року, копії митної декларації країни відправлення №05256521 від 28.12.2021 року, зазначені умови поставки FOB Shanghai.

Відповідно до приписів ст.8 МК України, передбачено принцип презумпції невинуватості.

Отже, помилка суто механічна та здійснення вказаної помилки не впливає на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення. Крім того, суд враховує, що відповідачем не доведено ознак підробки в зазначених документах.

Щодо посилання відповідача на те, що відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що заявлені декларантом витрати на упаковку та робіт пов`язаних з пакуванням до складових митної вартості може мати місце лише у випадку, якщо такі витрати не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар. Відповідно вартість упаковки та робіт з пакування входить до вартості товару за Договором, у зв`язку з чим не додаються при визначенні митної вартості товару. Упаковка призначена виключно для цілей транспортування і збереження товару та не впливає на його ціну.

Відповідно до пп.2.2 Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року, у вартість товару входить вартість упаковки, маркування, доставка до порту та погрузка на борт судна.

Таким чином, витрати на упаковку вже включені постачальником у вартість товару, а тому їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару.

Згідно ст.А.9 «Перевірка - упаковка - маркування» Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року), ІНКОТЕРМС 2000, Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Отже, при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

Таким чином, оскільки поставку товару здійснено у тарі Постачальника товару, судом встановлено, що її вартість входить до ціни товару. Тобто, у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, котрі понесено покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару. Товар, який був поставлений за контрактом, є несипучим, тому не потребує додаткової упаковки, крім тари, в якій він перевозиться.

Також митними органом не зазначено яким чином вказані обставини не дають змоги визначити вартість оплаченого товару.

Щодо твердження відповідача про те, що сума передплати зазначена у банківських платіжних документах № 104 від 19.10.2021 року та №124 від 10.02.2022 року не відповідає загальній вартості товару вказаній у інвойсі RTGLDNP2108, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 2.2. Контракту №8-10/01/18 від 10.01.2018 року ціна на товар встановлюється в доларах США на кожну партію товару та вказується в рахунках-фактурах до цього контракту.

Відповідно до платіжних доручень №104 від 19.10.2021 року та №124 від 10.02.2022 року загальна сума становить 248 646,48 доларів США, що повністю відповідає рахунку-проформі №RTGL-DNP2108 від 26.11.2021 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач для підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару подав до відповідача всі необхідні передбачені ст.53 Митного кодексу України документи.

Як вже було зазначено судом вище, відповідач здійснив коригування заявленої позивачем митної вартості товарів із застосуванням резервного методу.

Суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Наявність у базі даних інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

За таких обставин, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Тобто, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Згідно з ч.3 ст.318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару. В поданих при митному оформленні товару документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті та була сплачена за цей товар.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200129/2 від 26.06.2022 року, №UA500500/2022/200142/2 від 12.07.2022 року, №UA500500/2022/200151/2 від 13.07.2022 року, №UA500500/2022/200156/2 від 19.07.2022 року та №UA500500/2022/200146/2 від 13.07.2022 року є протиправними та належать до скасування.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 373,03 грн.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (вул. Чорноморського Козацтва, буд. 103, офіс 428, м. Одеса, 65003, ) до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200129/2 від 26.06.2022 року.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200142/2 від 12.07.2022 року.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200151/2 від 13.07.2022 року.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200156/2 від 19.07.2022 року.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200146/2 від 13.07.2022 року.

7. Стягнути з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 373,03 грн. (тринадцять тисяч триста сімдесят три грн., 03 коп.).

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 08.06.2023 року.

Суддя А.В. Бутенко