Справа № 160/5704/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2023 року Справа № 160/5704/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
23 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "В.В.А." звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
-визнати протиправним та скасувати рішення комісії регіонального рівня Головного
управління ДПС у Дніпропетровській області від 17.02.2023р. № 8292875/42055481 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.02.2023р. на загальну суму 30 000,00
грн. (в т.ч. ПДВ 5 000,00 грн.) в єдиному державному реєстрі податкових накладних.
-зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «В.В.А» №1 від 01.02.2023р. на загальну суму 30 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5 000,00 грн.) в єдиному державному реєстрі податкових накладних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство склало та направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 01.02.2023р. на загальну суму 30 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5 000,00 грн.), за наслідками обробки якої орган контролю надіслав позивачу квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, у яких податкові накладні прийняті, але їх реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Цією ж квитанцією запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/PK, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Засобами електронного зв`язку на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області направлено підтверджуючі документи разом з поясненнями на підтвердження реальності фінансово-господарської операції, з чим позивач не погоджується.
Однак комісією відповідача прийнято рішення про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладеної №1 від 01.02.2023р. на загальну суму 30 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5 000,00 грн.), виписаної ТОВ «В.В.А.» на користь ТОВ «ДИЗЕЛЬТЕХСЕРВІС, у зв`язку з ненаданням платником податків копій документів, наявність ризикових операцій.
Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою від 27 березня 2023 року суд відкрив провадження в адміністративній справі та призначив позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачам надати відзив на позов та витребував додаткові документи.
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 262 Кодексу адміністративного України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно із ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС Україна) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно із ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
На виконання вимог ухвали від 27 березня 2023 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на адресу суду 21 квітня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що за результатами розгляду комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області документів, наданих платником з повідомленням до податкової накладної №1 від 01.02.2023р. винесено рішення від 17.02.2023р. № 8292875/42055481 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.02.2023р. -складеної в Єдиному реєстрі податкових накладних, з причини ненадання платником податку копій документів, а саме: наявність ризикових операцій. ТОВ «В.В.А.» не включено до переліку ризикових платників.
На думку відповідача 1, комісія контролюючого органу при прийнятті оскаржуваних рішень діяла у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений законом здійснює перевірку поданих платником податку копій документів.
Позовні вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати вищезазначену податкову накладну є необґрунтованим, оскільки без надання правової оцінки рішенню регіонального рівня зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасним.
Від Державної податкової служби України на адресу суду від 21 квітня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному державному органу та особам уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення, а отже позовні вимоги ТОВ «В.В.А.» про зобов`язання ДПС України зареєструвати вищезазначену податкову накладну є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасним, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.
08 травня 2023 року позивач надав відповідь на відзив, де зазначив, що відповідачі у відзивах на позов обмежилися цитуванням норм підзаконних нормативних актів на підтвердження своїх дискреційних повноважень, Порядку про зупинення реєстрації ПН/РК № 1165, Порядку ведення ЄРПН № 1246, Порядку прийняття рішення/відмови в реєстрації ПН/РК №520, Положення про документальне забезпечення записів у бухобліку № 88.
Позивач зазначає, що відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Згідно із абзацом 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
Також позивач зазначає, що Постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов й відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, встановив таке.
Основний вид діяльності ТОВ «В.В.А» -виробництво машин і устаткування для добувної промисловості та будівництва (КВЕД 28.92.), здійснює переробку (механічну обробку) сировини для виробництва готової продукції, під час якого відбувається зміна коду придбаних товарів на коди товарів, що реалізується, Підприємство, зокрема, виробляє частини призначені виключно або переважно для обладнання товарних позицій УКТЗЕД розділу XVI (84-85), а саме машини, обладнання, механічні пристрої (8412, 8413, 8431, 8482); надає послуги з токарної обробки металевих деталей (25.62.10), ремонту та технічного обслуговування гідравлічного обладнання (33.12.12).
У зв`язку з відсутністю на балансі підприємства власного вантажного автомобіля за для здійснення перевезення придбаних ТМЦ або відвантаження виробленої продукції замовникам, - такі господарські операції здійснюються перевізниками за договорами перевезення вантажів.
Позивач має дозвільні документи, щодо охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки, сертифікат відповідності міжнародним стандартам ISO 9001:2015 та інші документи у відповідності до законодавства України, а саме: Дозвіл №1245.19.12 від 19.11.2019р. монтаж, демонтаж, ремонт, газополум`яні роботи; Дозвіл №1246.19.12 від 19.11.2019р. роботи під тиском; Сертифікат ISO 9001_2015.
Між ТОВ «В.В.А» та ТОВ «ДИЗЕЛЬТЕХСЕРВІС» (ЄДРПОУ 39817204) було підписано Специфікацію №8 від 10.01.2023р. до договору поставки №19/09-22 від 19.09.2022р. на виготовлення та поставку продукції у т.ч. Сателіт другого ряду у зборі 7519-2405430 3 шт.
Згідно умов Специфікації №8 від 10.01.2023р., передбачена передплата у розмірі 50% на підставі виставленого рахунку, яка здійснюється Замовником частинами, а саме 01.02.2023р. платіжним дорученням №4497 ТОВ «ДИЗЕЛЬТЕХСЕРВІС» здійснило передплату у сумі 30 00,00 грн., в т.ч. ПДВ- 5 000,00 грн. ТОВ «В.В.А», внаслідок чого було складено податкову накладну №1 від 01.02.2023р. з кодом УКТЗЕД - 8431 - Частини, призначенi виключно або переважно для обладнання товарних позицiй 8425-8430, реєстрацію якої зупинено.
Отже, податкову накладну № 1 від 01.02.2023 р. було складено після отримання передплати від замовника (платіжне доручення № 4497 від 01.02.2023 р.) у сумі 30 00,00 грн., в т.ч. ПДВ- 5 000,00 грн..
До повідомлення до податкового органу у pdf форматі на підтвердження реальності фінансово-господарської операції стосовно заблокованої накладної було надано:
1.Податкова накладна №1 від 01.02.2023р. (по якій відмовлено реєстрація);
2.Договір №20/19 від 01.08.2019р. оренди приміщення ПАТ «Електрозавод»;
3.Договір №06/03 від 06.03.2020 р. оренди обладнання ФОП ОСОБА_1 ;
4.Оборотно-сальдова відомість по рах. 104
5.Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за IV квартал 2022р.;
6. Наказ №41-ШР від 30.09.2022р., Штатний розклад №19-ШР;
7. Дозвіл №1245.19.12 монтаж, демонтаж, ремонт, газополум`яні роботи;
8. Дозвіл №1246.19.12 роботи під тиском;
9. Сертифікат ISO 9001_2015;
10. Договір поставки №19/09-22 від 19.09.2022р. з ТОВ «ДИЗЕЛЬТЕХСЕРВІС»,
11. Специфікація №8 від 10.01.2023р.,
12. Рахунок на оплату № 2 від 10.01.2023р.,
13. Платіжне доручення №4241 від 11.01.2023р.,
14. Податкова накладна №4 від 11.01.2023р.,
15. Платіжне доручення №4277 від 13.01.2023р.,
16. Податкова накладна №5 від 13.01.2023р.,
17. Платіжне доручення №4351 від 18.01.2023р.,
18. Податкова накладна №6 від 18.01.2023р.,
19. Платіжне доручення №4375 від 20.01.2023р.,
20. Податкова накладна №7 від 20.01.2023р.,
21. Платіжне доручення №4417 від 25.01.2023р.,
22. Податкова накладна №9 від 25.01.2023р.,
23. Платіжне доручення №4497 від 01.02.2023р.,
24. Договір поставки №31 від 24.02.2021р. ТОВ «Гормашремонт».
25. Договір перевезення вантажів №17.02.2021/01 від 17.02.2021р. з ФОП ОСОБА_2 ,
26. Договір перевезення вантажів №24.05.2019/01 від 24.05.2019р. ФОП ОСОБА_3 ,
Податковим органом було відмовлено в реєстрації зазначеної податкової накладної та прийнято Рішення про відмову в реєстрації від 17.02.2023р. № 8292875/42055481. В даному рішенні зазначена причина відмови в реєстрації: «Ненадання платником податку копій документів первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження/розвантаження продукції, складських документів тощо…..».
Вважаючи Рішення комісії регіонального рівня від 17.02.2023р. № 8292875/42055481 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.02.2023р. в єдиному державному реєстрі податкових накладних - необґрунтованими та безпідставними, Позивач на підставі ст.56 Податкового кодексу України, звернувся до ДПС України зі скаргою від 02.03.2023 року щодо скасування вищезазначеного Рішення комісії регіонального рівня та реєстрування в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначеної податкової накладної.
Разом зі скаргою, ТОВ «В.В.А» надало до податкового органу пояснення (Вих. №02/03-2 від 02.03.2023р.), а також первинні документи з урахуванням специфіки господарських операцій.
Рішенням за результатами розгляду скарги № 25069/42055481/2 від 10.03.2023р. (по податковій накладній №1 від 01.02.2023р.) - скаргу залишено без задоволення, а рішення про відмову в реєстрації без змін. Підстава відмови в рішенні: «Ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси…»

Не погоджуючись з рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладеним в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.201.1ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цьогоКодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/ послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно із п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII), яким змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Постанова Кабінету Міністрів України №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 11 грудня 2019 року, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).

Цей Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Відповідно до п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту187.1 статті 187, абзацу першого пунктів201.1,201.7,201.10 статті 201 Податкового кодексу України(далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Згідно із п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку № 1165).

Додатками № 1 та № 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.

Відповідно до п. 26 Порядку № 1165 комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520).

Відповідно до пункту 1 цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 2-4 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема, зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно із пунктом 11 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Проаналізувавши вищенаедені норми права та матеріали справи, суд зробив такі висновки.

Як видно з матеріалів справи, позивач подав для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 01.02.2023р, реєстрацію якої за наслідком проведеного моніторингу, зупинено та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Позивачем надано пояснення та копії документів, складених під час здійснення відповідної господарської операції, що підтверджено матеріалами справи.

Під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного рішення.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд робить висновок, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації зазначеної податкової накладної.

У цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарської операції, на підставі якої позивач склав спірну податкову накладну, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Суд зауважує, що правова процедура є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів і методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності. Встановлена правова процедура, як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень.

Суб`єкт владних повноважень позбавлений можливості, обґрунтовуючи правомірність свого рішення, посилатись на підстави, які не враховувалися ним при ухваленні оспорюваного рішення.

Оскаржуване рішення відповідача оцінюються судом, виходячи з доведеності тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), які наведені у спірному рішенні та вимог, які висувалися позивачу для реєстрації податкової накладної, що забезпечує дотримання принципу правової визначеності при вирішенні спірних взаємовідносин.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29 червня 2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу восьмого пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" зазначив, що "одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями" (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23 вересня 1998 у справі "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" вказує, що усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

В свою чергу, вимоги державного органу, які адресовані суб`єкту господарювання під час проходження тих чи інших адміністративних процедур, повинні бути достатньо чіткими та зрозумілими, щоб їх можна було виконати.

Зазначені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області у відзиві на позовну заяву неточності, наявні на його думку у документах, які не були ним зазначені під час прийняття рішень, не можуть бути прийняті до уваги для з`ясування обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки з урахуванням вищевикладеного таке рішення повинно бути обґрунтованим під час його прийняття, а не під час оскарження в судовому порядку.

Суд вважає за необхідне вказати, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій згідно із інформацією, наявною в контролюючих органах, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія зробила такий висновок та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

У постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій згідно із інформацією, наявною в контролюючих органах, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія зробила висновок та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.12.2020 року у справі №340/474/20.

При розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставини, яка обумовлює обов`язок платника податків скласти податкову накладу та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Податкова накладна №1 від 01.02.2023 року складена у зв`язку із настанням першої події - у відповідності до вимог п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України (надалі ПКУ) після отримання передплати від замовника (платіжне доручення № 4497 від 01.02.2023 р.) у сумі 30 00,00 грн., в т.ч. ПДВ- 5 000,00 грн..

Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Враховуючи вищенаведене, подані позивачем документи для реєстрації спірних податкових накладних підтверджують зазначені у них дані та є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної №1 від 01.02.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Верховний Суд зазначає, що вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічні позиції викладені у постановах Верховного суду від 22.04.2019р. у справі №2040/5445/18, від 16.04.2019р. у справі №826/10649/17.

Суд вважає, що спірне рішення відповідача-1 не містять конкретної інформації, які саме документи складені позивачем із порушенням законодавства, або документів, які мав надати позивач на пропозицію контролюючого органу, але не надав, що свідчить про не надання комісією належної оцінки, які ж саме документи платник податку не надав, і яким чином це унеможливило реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

В оскаржуваному рішенні від 17.02.2023р. № 8292875/42055481 в розумінні ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України не вказано чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідної господарської операції та не конкретизовані підстави, з яких відповідач не визнав надані пояснення та первині документи, що підтверджують господарські операції.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цьогоКодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із п.п. 1, 3 ч. 2ст. 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на відсутність конкретизації вимог контролюючого органу щодо надання документів (чіткий їх перелік), рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 01.02.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного отримання, суд зазначає про таке.

Відповідно до п.28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідні до положення містить і Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 19, п. 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

За таких обставин, враховуючи той факт, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 01.02.2023 року, визнано судом протиправним та скасовано, з урахуванням положень пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 р., пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, суд вважає доцільним зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступну податкову накладну №1 від 01.02.2023 року.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «В.В.А.» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду, в розмірі 2684,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 166 від 16.03.2023 року.

Оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 2684,00 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «В.В.А.» (50036, м. Кривий Ріг, вул. Дубки, 73, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49000, код ЄДРПОУ ВП 44118658); Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м.Київ 53, 04053, ) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 17.02.2023р. № 8292875/42055481 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.02.2023р. на загальну суму 30 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5 000,00 грн.) в єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «В.В.А» №1 від 01.02.2023р. на загальну суму 30 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5 000,00 грн.) в єдиному державному реєстрі податкових накладних, днем її фактичного подання, - 01.02.2023 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «В.В.А.» (50036, м. Кривий Ріг, вул. Дубки, 73, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України в Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства Українита може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 08.06.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук