Справа № 303/1416/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 303/1416/23 пров. № А/857/7062/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2023 року (прийняте у м. Мукачево суддею Гутій О. В.; складене у повному обсязі 06 квітня 2023 року) в адміністративній справі № 303/1416/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із вказаним позовом та просив скасувати постанову серії ЕАС №6538697 від 13 лютого 2023 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП лейтенантом поліції Рубіш І. І., в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Правил дорожнього руху він не порушував, а дії інспектора вважає неправомірними. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому є незаконною і підлягає скасуванню. При цьому він зазначає, що вимірювання швидкості здійснювалось зовсім іншим інспектором поліції приладом TruCAM ТС 008374, тримаючи його в руках та на відрізку дороги без будь-якої інформації про здійснення вимірювання швидкісного режиму. Працівники поліції винесли постанову з порушення норм процесуального характеру, а саме: не надали жодної фотографії чи відеоматеріалів, які б підтвердили факт перевищення швидкості в межах населеного пункту. Зважаючи на зазначене, вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, жодних доказів на підтвердження адміністративного правопорушення немає. Враховуючи зазначене, вважає постанову незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, позаяк при винесені постанови не були з`ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим така підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, за неповного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам справи. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж доводами, що й вимоги позовної заяви. Також покликається на те, що графа 7 спірної постанови «До постанови додаються» не містить жодних записів, тобто оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в порушення вимог частини третьої статті 283 КУпАП не містить інформації про належну фіксацію правопорушення. Також відповідач у своєму відзиві визнає відсутність доказів до оскаржуваної постанови. Тому, в разі відсутності в оспорюваній постанові покликань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію чи відеозапис, такі згідно з приписами статті 74 КАС України не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення. Відтак, надані відповідачем безпосередньо під час судового розгляду фото та відеофайл не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Також оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, які б підтверджували обставини стосовно монтування/розміщення автоматичної фото- відеотехніки щодо фіксації порушень правил дорожнього руху.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, постановою про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6538697 від 13 лютого 2023 року, винесену інспектором Управління Патрульної поліції в Закарпатській області ДПП лейтенантом поліції Рубіш І. І., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 13.02.2023, керуючи транспортним засобом марки «Ford Kuga» д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-08 «Обхід м. Ужгорода - контрольно-пропускний пункт «Ужгород» рухався зі швидкістю 78 км/год в населеному пункті, тобто перевищив швидкість руху на 28 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Вимірювання швидкості здійснювалось приладом TruCAM (а. с. 4, 29).

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а наведені позивачем в позовній заяві обставини про відсутність вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є вірними з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до цього Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі - ПДР України).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (статті 41, 53 цього Закону).

Також частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасників дорожнього руху зобов`язано знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною четвертою статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

За вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вчинення позивачем порушення представник відповідача долучив до матеріалів справи копію фото з приладу TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС 008374 та компакт-диск з відеозаписом транспортного засобу марки «Ford Kuga» д.н.з. НОМЕР_1 із зафіксованою швидкістю руху цього транспортного засобу 78 км/год.

Факт застосування приладу при вимірюванні швидкості зазначено в пункті 5 постанови серії ЕАС № 6538697 від 13 лютого 2023 року в справі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження справності вказаного приладу та проведених випробувань щодо відповідності вимірювача TruCAM LTI 20/20 вимогам експлуатаційних документів відповідачем долучено копії сертифікату перевірки лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів, сертифіката перевірки типу LTI 20/20 TruCAM II та експертного висновку; тобто прилад пройшов необхідні тестування та має дозвільні документи на його використання.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (а. с. 28 - 33).

За таких обставин, при тому, що факт порушення позивачем вимог пункту 12.4 ПДР (перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті більш як на 20 км/год; водій рухався зі швидкістю 78 км/год) та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, підтверджено належними і допустимими доказами, підстави для скасування постанови серії ЕАС № 6538697 від 13 лютого 2023 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП лейтенантом поліції Рубіш І. І., в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вказане вище порушення, відсутні, позаяк така постанова винесена правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, і з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Безпідставними є посилання позивача щодо не підтвердження відповідачем, що на відрізку дороги є дорожній знак «5.45» «населений пункт» та зона його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги, позаяк вказана обставина підтверджується долученими фото- та відеознімками та копією схеми організації дорожнього руху на вказаній ділянці дороги. При цьому, колегія суддів зауважує, що лазерний вимірювач швидкості ТruСАМ LТІ 20/20 автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості. Так, на фото і відеознімках з цього приладу вказані координати, де було вчинено порушення. Відповідно до сервісу Google maps ділянка автодороги з координатами широта: 48? 35' 09.64" N, довгота: 22? 19' 35.47" E пролягає через м. Ужгород. Тобто, вимірювання швидкості руху транспортного засобу здійснювалося в межах населеного пункту.

З приводу покликань апелянта на те, що графа 7 спірної постанови «До постанови додаються» не містить жодних записів, тобто оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в порушення вимог частини третьої статті 283 КУпАП не містить інформації про належну фіксацію правопорушення, колегія суддів зауважує, що в графі 5 спірної постанови вказано про застосування для вимірювання швидкості приладу ТruСАМ.

Відповідно до листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 № 22-38/49 (згідно даних сайту) вимірювач TruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань; також він може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювання швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному та автоматичному режимах: + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Також колегія суддів вважає безпідставним покликання позивача на те, що поліцейський не задовольнив його клопотання про відкладення розгляду справи, позаяк відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. А перенесення (відкладення) розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху законодавством не передбачено.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП підтверджена наявними доказами.

Доказів, які б спростовували факт вчинення правопорушення судом не здобуто і позивачем не надано.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2023 року в адміністративній справі № 303/1416/23 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 08 червня 2023 року.