Справа № 620/3944/23
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року Чернігів Справа № 620/3944/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави до Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не оформлення правовстановлюючих документів на будівлю та приміщення Обичівського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення Обичівського будинку культури загальною площею 1153 м-2 та земельної ділянки під ними орієнтовною площею 2500 м-2, що знаходиться за адресою вул. Незалежності 35, с. Обичів, Прилуцького району Чернігівської області загальною оціночною вартістю 177 912 266,56 грн та зобов`язати відповідача вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів (згідно заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Малодівицькою селищною радою як власником, засновником та органом управління зазначеного закладу культури протягом тривалого часу не вжито жодних заходів щодо ініціювання оформлення правовстановлюючих документів на будівлю Обичівського будинку культури і захисної споруди Обичівського будинку культури та на земельну ділянку під цим об`єктом нерухомості, що створює передумови для зловживань при розпорядженні відповідними об`єктами і ризики для нормального функціонування закладу культури і захисної споруди (протирадіаційного укриття) та розвитку культурного дозвілля жителів села, захисту населення від впливу небезпечних факторів, а також може привести до негативних наслідків, таких як руйнування будівлі та/або незаконне відчуження нерухомого майна.

Суд ухвалою від 10.04.2022 відкрив провадження у справі та призначив її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Одночасно, встановив відповідачу строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

У встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив про визнання позову в повному обсязі та просив його задовольнити.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Статтею 1 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Частиною 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Чинним законодавством України не визначено органу, який наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом до Малодівицької селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій. Враховуючи наведене, у Прилуцької окружної прокуратури є достатні підстави, визначені ст.23 Закону України «Про прокуратуру» для звернення до суду з даним позовом в якості позивача.

Судом встановлено, що на території Малодівицької селищної ради за адресою: вул. Незалежності, 35, с. Обичів Прилуцького району, Чернігівської області знаходиться Обичівський будинок культури та захисна споруда цивільного захисту - протирадіаційне укриття.

Протирадіаційне укриття являє собою цегляне підвальне приміщення Обичівського будинку культури, придатне для експлуатації, площею 171 кв. м., вміщає 300 чоловік, з двома входами, енергозабезпеченням, натуральним повітропостачанням.

Згідно з інформацією Малодівицької селищної ради від 15.03.2023 № 03-05/559/1, наданої на лист Прилуцької окружної прокуратури, Обичівський будинок культури на даний час є діючим, перебуває на бухгалтерському обліку Малодівицької селищної ради, не має статусу юридичної особи, проводить свою діяльність відповідно до затвердженого рішенням четвертої (позачергової) сесії сьомого скликання Малодівицької селищної ради від 29.12.2017 Положення Обичівського будинку культури Малодівицької селищної ради Прилуцького району та перебуває разом із захисною спорудою (протирадіаційним укриттям) у комунальній власності Малодівицької територіальної громади з 01 січня 2018 року. Як слідує з тієї ж інформації Малодівицької селищної ради, до утворення Малодівицької об`єднаної територіальної громади вказаний заклад перебував у підпорядкуванні Обичівської сільської ради.

Рішенням вісімнадцятої сесії сьомого скликання Малодівицької селищної ради від 01.06.2017 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Обичівська сільська рада та інші об`єднані в Малодівицьку територіальну громаду з адміністративним центром у селищі міського типу Мала Дівиця.

Тобто, на даний час Обичівська сільська рада як представник інтересів жителів територіальної громади с. Обичів припинила свої повноваження і відповідні права та обов`язки перейшли до Малодівицької селищної ради, тобто селищна рада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Обичівської сільської ради, на балансі якої і перебував Обичівський будинок культури разом із захисною спорудою (протирадіаційним укриттям).

Рішенням п`ятої (позачергової) сесії сьомого скликання Малодівицької селищної ради від 09.01.2018 «Про утворення старостинських округів» утворено на території Малодівицької територіальної громади п`ять старостинських округів, серед яких і Обичівський старостинський округ.

Рішенням шостої сесії сьомого скликання Малодівицької селищної ради від 06.02.2018 «Про затвердження актів передачі майна та документів Петрівської, Великодівицької, Дмитрівської, Обичівської, Товкачівської сільських рад до Малодівицької селищної ради» затверджено передавальні акти Обичівської сільської ради, згідно якого приміщення будинку культури передано Малодівицькій селищній раді.

На даний час Обичівський будинок культури разом із захисною спорудою (протирадіаційне укриття) перебувають на балансі Малодівицької селищної ради.

Згідно з інформацією Малодівицької селищної ради будівля вказаного закладу культури із захисною спорудою цивільного захисту - протирадіаційним укриттям та земельна ділянка під ними всупереч вимог законодавства використовуються без оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Обичівською сільською радою правовстановлюючі документи на об`єкти нерухомого майна, а саме: Обичівський будинок культури, захисна споруда Обичівський будинку культури та земельна ділянка під ними не виготовлялися.

Відповідно до інформації Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомості - будинок культури, який знаходиться за адресою: с. Обичів, вул. Незалежності, 35, Прилуцького району Чернігівської області, не зареєстровано.

Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №326043487 та №326043572 від 16.03.2023 щодо об`єкта нерухомого майна відомості про право власності чи інші речові права на нерухоме майно за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, с. Обичів, вул. Незалежності, 35, відсутні.

Прилуцька окружна прокуратура 16.03.2023 звернулася з листом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у якому просила повідомити, чи зверталися Обичівська сільська рада або Малодівицька селищна рада як правонаступник з питань оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Обичівським будинком культури та захисною спорудою Обичівського будинку культури, які перебувають у підпорядкуванні Малодівицької селищної ради та знаходяться за адресою: с. Обичів, вул. Незалежності, 35, Прилуцького району Чернігівської області; чи оформлене у встановленому законодавством порядку право користування (власності) будинку культури на зазначену земельну ділянку.

У інформації Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 24.03.2023 №10-25-0.3-1427/2-23 зазначено, що відомості стосовно формування та реєстрації земельної ділянки, на території якої розміщений Обичівський будинок культури, в Державному земельному кадастрі відсутні.

Наведене, стало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.1998 №1775 «Про нормативи забезпечення населення клубними закладами» передбачено, що на території кожної сільської, селищної, міської ради має функціонувати як мінімум один (базовий) клубний заклад. Кількість місць у ньому визначається відповідно до сумарної чисельності населення всіх населених пунктів, що знаходяться на території ради, та наведеного нормативу. До закладів культури клубного типу належать сільські, селищні, міські, районні, обласні будинки і палаци культури, клуби, народні доми, клуби технічної та художньої творчості, клуби-бібліотеки, центри дозвілля, клуби-кафе, культурно-спортивні центри тощо.

Культурний простір України - сфера, в якій відповідно до законодавства провадиться культурна діяльність та задовольняються культурні, інформаційні та дозвіллєві потреби громадян, що охоплює, зокрема, телебачення, радіомовлення, періодичні друковані видання та книговидавничу продукцію, ринок культурних благ, а також культурно-мистецьке середовище (п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про культуру»).

Об`єкти культурного призначення - цілісні майнові комплекси клубних закладів (клубів, будинків культури, палаців культури тощо), парків культури та відпочинку, бібліотек, музеїв, архівів історико-культурних заповідників, театрально-видовищних закладів (театрів, філармоній, концертних організацій, музичних колективів, ансамблів тощо), кінотеатрів, інших закладів культури; пам`ятки культурної спадщини, предмети колекцій, зібрання, фонди, будівлі, споруди культурного призначення та інші культурні цінності (п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про культуру»).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про культуру» суб`єктами діяльності у сфері культури є територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування.

Також, у п.14 ст.2 Кодексу цивільного захисту України зазначено, що захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

У відповідності до ч.2 ст.6 Кодексу цивільного захисту України до суб`єктів забезпечення цивільного захисту належать і органи місцевого самоврядування.

Статтею 7 Кодексу цивільного захисту України унормовано, що одними із основних принципів цивільного захисту є гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності, а також виконання у воєнний час норм міжнародного гуманітарного права; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; відповідальності посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування за дотримання вимог законодавства з питань цивільного захисту.

У ст.32 Кодексу цивільного захисту України зазначено, що захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту.

Відповідно до ч. 12 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).

Згідно зі ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Відповідно до ст.32, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління закладами культури, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення, а також створення умов для розвитку культури, сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно- культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел. Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю, заклади культури тощо.

Також у ст.36-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: виконання вимог законодавства щодо визначення потреби, створення, використання, утримання, реконструкції та ведення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту територіальної громади, здійснення контролю за станом утримання таких споруд та готовності їх до використання за призначенням та підтримкою в належному технічному стані; розроблення, забезпечення та виконання визначених законодавством планів у сфері цивільного захисту тощо.

Крім того, ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, зокрема щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; здійснення контролю за додержанням земельного законодавства, використанням і охороною земель.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 вказаного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

У силу вимог ст.5 вказаного Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Верховний Суд України у постанові від 11.02.2015 у справі №6-2цс15 зробив висновок, що аналіз змісту норм ст.120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст.120 Земельного кодексу України у поєднанні з нормою ст.125 Земельного кодексу України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість.

З наведеного вбачається, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених відповідно до вимог закону. При цьому відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель і призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористування.

Судом встановлено, що Малодівицькою селищною радою не надано жодного документу, підтверджуючого вжиття останньою заходів щодо належного оформлення права комунальної власності на нерухоме майно - Обичівський будинок культури, захисної споруди Обичівського будинку культури та земельної ділянки під ними і здійснення державної реєстрації вказаних прав, а тому питання оформлення правовстановлюючих документів на дані об`єкти нерухомості та державної реєстрації цих прав залишається не вирішеним.

А отже, оскільки бездіяльність відповідача сприяє створенню передумов для зловживань щодо розпорядження зазначеним майном, формує ризики для нормального функціонування клубного закладу та культурного життя місцевих жителів, що порушує державні інтереси у сфері культури, та перешкоджає реалізації державної політики у сфері громадської безпеки і порядку та цивільного захисту щодо гарантування суспільству і кожному громадянину захисту від загроз, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, позивач в даній справі виступає, як орган державної влади, уповноважений реагувати на порушення закону у сфері дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог законодавства з питань благоустрою, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.12, 72, 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави до Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області щодо не оформлення правовстановлюючих документів на будівлю та приміщення Обичівського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення Обичівського будинку культури загальною площею 1153 м-2 та земельної ділянки під ними орієнтовною площею 2500 м-2, що знаходиться за адресою вул. Незалежності 35, с. Обичів, Прилуцького району Чернігівської області загальною оціночною вартістю 177 912 266,56 грн.

Зобов`язати Малодівицьку селищну раду Прилуцького району Чернігівської області вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на будівлю та приміщення Обичівського будинку культури, захисної споруди цивільного захисту населення Обичівського будинку культури загальною площею 1153 м-2 та земельної ділянки під ними орієнтовною площею 2500 м-2, що знаходиться за адресою вул. Незалежності 35, с. Обичів, Прилуцького району Чернігівської області загальною оціночною вартістю 177 912 266,56 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач - Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури (вул. 1-го Травня, 50-А, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500, ).

Відповідач Малодівицька селищна рада Прилуцького району Чернігівської області (вул. Слобідська, 3, смт.Мала Дівиця, Прилуцький район, Чернігівська область, 17523, ).

Повне рішення суду складено 08.06.2023.

Суддя Л.О. Житняк