Справа № 501/1485/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 501/1485/22

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С. Дата і місце ухвалення: 13.10.2022р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, встановлення факту, що має юридичне значення, зобов`язання ухвалити рішення про призначення пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.04.2022р. за №93 РНОКПП НОМЕР_1 «Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 »;

- встановити факт, що має юридичне значення, за яким прирівняти нотаріально завірену фотокопію трудової книжки НОМЕР_2 до її оригіналу відповідно до вимог п.2.23 Порядку подання документів №22-1 (із змінами);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ухвалити рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії з 30.03.2022р. (з дня подання заяви).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 15.06.2022р. адміністративний позов ОСОБА_1 направлено для розгляду за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2022р. відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області в частині позовних вимог щодо встановлення факту, що має юридичне значення, за яким прирівняти нотаріальну завірену фотокопію трудової книжки НОМЕР_2 до її оригіналу відповідно до вимог п.2.23 Порядку подання документів № 22-1 (із змінами), на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 13.10.2022р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що підсудність даного спору в частині вимог про встановлення юридичного факту відповідності фотокопії трудової книжки НОМЕР_2 її оригіналу саме адміністративному суду встановлено постановою Одеського апеляційного суду від 25.04.2023р. по справі №501/3042/22.

Також, апелянт посилається на те, що в подальшому ухвалою від 11.11.2022р. Одеський окружний адміністративний суд незаконно повернув адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 06.04.2022р. за №93 РНОКПП НОМЕР_1 «Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 » та зобов`язання ухвалити рішення про призначення пенсії з підстав не усунення позивачем недоліків, встановлених ухвалою від 13.10.2022р. про залишення позовної заяви без руху. При цьому, судом не надано позивачу будь-якого строку на усунення недоліків, враховуючи, що всі три ухвали ОСОБА_1 отримано одночасно.

ГУ ПФУ в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.

Згідно ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації, відповідно до якого з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Отже, систему адміністративних судів в Україні утворено для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у сфері управлінської діяльності.

За приписами частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, і у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, згідно п.2 ч.1 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, вчинених при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є: суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин - у їх сукупності. Необхідною ознакою відповідача у адміністративній справі є здійснення ним у спірних правовідносинах публічно-владних управлінських функцій.

Для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав призначене окреме провадження, яке здійснюється за правилами Розділу IV ЦПК України.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У той же час нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено прийняття адміністративним судом рішення про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, не мають ознак спору взагалі, а тим більше ознак публічно-правового спору.

У справі №287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), яка розглядалася Великою Палатою Верховного Суду, зроблено висновок про те, що вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що підсудність даного спору в частині вимог про встановлення юридичного факту відповідності фотокопії трудової книжки НОМЕР_2 її оригіналу саме адміністративному суду встановлено постановою Одеського апеляційного суду від 25.04.2023р. по справі №501/3042/22.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки розглядаючи вимоги ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту відповідності фотокопії трудової книжки НОМЕР_2 її оригіналу суди першої та апеляційної інстанцій у справі №501/3042/22 дійшли висновку, що питання встановлення факту відповідності фотокопії трудової книжки оригіналу самої трудової книжки не підлягає судовому розгляду, а повинно вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури. При цьому, саме відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Що ж до посилань апелянта на те, що ухвалою від 11.11.2022р. Одеський окружний адміністративний суд незаконно повернув адміністративний позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 06.04.2022р. за №93 РНОКПП НОМЕР_1 «Про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 » та зобов`язання ухвалити рішення про призначення пенсії, то колегія суддів не надає їм правової оцінки, оскільки ухвала від 11.11.2022р. не є предметом перегляду в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2022р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 червня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук