Справа № 140/4847/23
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/4847/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 Про результати службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 року №413 Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в лютому 2023 року, в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення сувора догана внаслідок чого ОСОБА_1 було позбавлено щомісячного преміювання за лютий 2023 року в розмірі 20% та утримано грошові кошти в розмірі 4071 грн. 60 коп.

Зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 Про результати службового розслідування, як такий, що суперечить вимогам чинного законодавства України та повернути на картковий рахунок ОСОБА_1 незаконно стягнені кошти відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 року №413 Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в лютому 2023 року внаслідок чого ОСОБА_1 було позбавлено щомісячного преміювання за лютий 2023 року в розмірі 20% та утримано грошові кошти в розмірі 4071 грн. 60 коп.

Визнати протиправним та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 року №413 Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в лютому 2023 року в частини відміни ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення сувора догана.

Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 провести службову перевірку по факту неналежного та халатного відношення до проведення службового розслідування з боку посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 про результати якої письмово повідомити позивача у встановлений чинним законодавством України строк.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з грудня 2014 року по 13 березня 2023 року на посаді помічника командира частини з правової роботи - начальника юридичної служби, після чого був переведений до нового місця служби - юридичного відділу Командування Сил підтримки Збройних Сил України міста Київ.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 року №413 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в лютому 2023 року» позивача було позбавлено щомісячного преміювання за лютий місяць 2023 року в розмірі 20% за накладення дисциплінарного стягнення «Сувора догана», відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 «Про результати службового розслідування», що складає 4071,6 гривень у грошовому еквіваленті.

Позивач вважає, що відповідачем була грубо порушена процедура притягнення його до дисциплінарної відповідальності, зокрема: наказ про призначення службового розслідування та з якого приводу воно проводилось позивачу доведено не було, пояснення у позивача посадова особа (чи особи) взагалі не відбирали та з порушеного питання не опитували, тобто позивач був позбавлений права належним чином здійснити захист своїх законних прав та інтересів, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 «Про результати службового розслідування» видано передчасно, без урахуванням усіх обставин, що мають істотне значення для прийняття рішення, без дотриманням принципу рівності перед законом, без повного врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, а отже він не може вважатися правомірним і підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти задоволення позовних вимог позивача заперечив з тих підстав, що витребування пояснень при проведенні службового розслідуванні, так і ознайомлення з наказом про призначення службового розслідування з метою забезпечення права особи на участь в процесі та прийняття рішення за результатом проведення службового розслідування, не є обов`язком для особи, що проводить його.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 18.02.2021 у справі №1.380.2019.000616.

Крім того, Верховний Суд зауважив, що надання пояснень військовослужбовцем є лише одним з джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин в межах службового розслідування, однак відсутність таких не перешкоджає проведенню службового розслідування та за умови дотримання вимог щодо всебічності, повноти, своєчасності та об`єктивності проведення службового розслідування, притягненню військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання(неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

У цій же постанові Верховний Суд дійшов висновку, що допущені окремі процедурні порушення під час проведення службового розслідування не є такими, що мають вплив на висновки службового розслідування та не можуть бути підставою для визнання протиправним оскаржуваного наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Водночас, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обгрунтованості своїх вимог про протиправність спірного наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 «Про результати службового розслідування», зокрема, відсутності факту допущення ним дисциплінарного проступку як підстави для притягнення до відповідальності, а ті обставини, на які посилається позивач в обгрунтування своїх вимог, не відповідають дійсності.

У зв`язку із чим, просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, повністю.

У відповіді на відзив позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначає, що відповідачем були грубо порушені правові норми, викладені в наказі Міністерства оборони України від 16 травня 2016 року №259 (зі змінами) «Питання юридичної служби Міністерства оборони України», а саме: Інструкції з організації проведення перевірок стану правової роботи та пункт 22 Положення про юридичну службу Міністерства оборони України, у якому чітко зазначено, що: «Притягнення до відповідальності посадових осіб юридичної служби за невиконання (неналежне виконання) обов`язків, визначених відповідно до цього Положення, здійснюється командиром (начальником), керівником із урахуванням висновку юридичної служби вищого рівня».

Відтак, просить суд позовні вимоги задовольнити в повній мірі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з грудня 2014 року по 13 березня 2023 року на посаді помічника командира частини з правової роботи - начальника юридичної служби, після чого був переведений до нового місця служби - юридичного відділу Командування Сил підтримки Збройних Сил України міста Київ.

Також, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням - учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 31 грудня 2014 року, виданого Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України.

З матеріалів справи вбачається, що з метою здійснення перевірки якості захисту інтересів військової частини у судах посадовими особами юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №182 від 27 січня 2023 року «Про перевірку якості представництва інтересів військової частини НОМЕР_1 , в судах».

Під час перевірки виявлено недоліки у роботі юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , про що було складено акт від 02.02.2023 за результатами проведеної перевірки відповідності роботи юридичної служби військової частини НОМЕР_1 судових провадженнях, вимогам Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 грудня 2017 року №744, за період часу з 2021 року по 2022 рік.

На підставі акту перевірки від 02.02.2023 та з метою уточнення причин та умов, що сприяли невиконанню помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальником юридичної служби майором юстиції ОСОБА_1 своїх функціональних обов`язків, а також встановлення ступеня вини помічника командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальника юридичної служби майором юстиції ОСОБА_1 чиї дії або бездіяльність стали причиною правопорушення, було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2023 року №284 «Про призначення службового розслідування».

В ході службового розслідування було встановлено, що в період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2022 року, помічник командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальник юридичної служби майор юстиції ОСОБА_1 всупереч вимогам, статей 17, 65 Конституції України, статей 9, 11, 16, 28, 30, 37, 99, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 3.4, 4.8, 8.3 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 грудня 2017 року №744, порушуючи військову дисципліну, діючи умисно, неналежним чином виконував свої функціональні обов`язки, в частині представництва інтересів військової частини у судах, та не дотримувався Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 грудня 2017 року №744.

За результатами службового розслідування оформленого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 «Про результати службового розслідування» ОСОБА_1 за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, в частині представництва інтересів військової частини у судах, та недотримання вимог пунктів 3.4, 4.8, 8.3 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 грудня 2017 року №744, порушення вимог статей 9, 11, 16, 28, 30, 37, 99, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2, 3, 4, 5, 6, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, - притягнуто до дисциплінарної відповідальності, керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та накладено на нього стягнення, передбачене пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «Сувора догана».

Згідно акту від 13.03.2023 про відмову від ознайомлення із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 «Про результати службового розслідування», ОСОБА_1 відмовився ознайомлюватися з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 «Про результати службового розслідування».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 року №413 «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати військової служби в лютому 2023 року» ОСОБА_1 було позбавлено щомісячного преміювання за лютий місяць 2023 року в розмірі 20%.

Вважаючи дії щодо видання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 Про результати службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 року №413 Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в лютому 2023 року, в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення сувора догана внаслідок чого ОСОБА_1 було позбавлено щомісячного преміювання за лютий 2023 року в розмірі 20% та утримано грошові кошти в розмірі 4071 грн. 60 коп. протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Згідно з частиною 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 рапорт (заява) це - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі - Статут).

Згідно з пунктом 11 Розділу 1 Частини І Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно; військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров я звичок.

Відповідно до пункту 16 цього ж розділу Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Пунктами 26 та 27 Розділу 1 Частини І Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно зі статтею 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: зауваження; догана; сувора догана; позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); пониження в посаді; пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно положень статей 83-86 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктами 3, 4 цього ж Розділу Порядку службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктом 13 Розділу III Порядку службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Пунктом 1 Розділу V Порядку визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до пунктів 5, 6 Розділу V Порядку (в редакції станом на момент прийняття командиром військової частини НОМЕР_1 наказу від 18.02.2023 №329 «Про результати службового розслідування») акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Згідно з пунктами 1-3 Розділу VI Порядку за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Про прийняте рішення повідомляється військовослужбовець, стосовно якого проводилося службове розслідування, а у випадку, передбаченому пунктом 7 розділу V цього Порядку, також начальник органу управління Військової служби правопорядку (п.5 Розділу VI Порядку).

Вказуючи на протиправність наказу від 18.02.2023 року №329 «Про результати службового розслідування», позивач стверджує, що до його відома не було доведено наказ про призначення службового розслідування та з якого приводу воно проводилось.

В свою чергу, представник відповідача зазначає, що положеннями вищевказаного Порядку визначено, що рішення про призначення службового розслідування не повинні в обов`язковому порядку доводитися до відома військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, на що судом встановлено наступне.

Так, відповідно до пункту 2 Розділу IV Порядку особи, які проводять службове розслідування, мають право, зокрема:

запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування);

отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані);

за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді.

При цьому пунктом 3 цього ж Розділу визначено, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави проведення службового розслідування;

бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування;

відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення;

порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; - висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять;

ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником);

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Отже, як витребування пояснень при проведенні службового розслідуванні, так і ознайомлення з наказом про призначення службового розслідування з метою забезпечення права особи на участь в процесі та прийняття рішення за результатом проведення службового розслідування, не є обов`язком для особи, що проводить його.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 18.02.2021 у справі №1.380.2019.000616.

У цій же постанові Верховний Суд зауважив, що надання пояснень військовослужбовцем є лише одним з джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин в межах службового розслідування, однак відсутність таких не перешкоджає проведенню службового розслідування та, за умови дотримання вимог щодо всебічності, повноти, своєчасності та об`єктивності проведення службового розслідування, притягненню військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Верховний Суд зазначив, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Крім того, суд зазначає, що праву військовослужбовця на ознайомлення з актом службового розслідування не кореспондує обов`язок особи, яка проводить таке розслідування, направляти (надавати) екземпляр акта військовослужбовцю, що потребує вчинення ним активної дії з метою реалізації нього права у вигляді звернення з відповідною заявою (рапортом).

Так, у постанові від 28.02.2020 у справі №826/16420/18 Верховний Суд зауважив, що з урахуванням відсутності законодавчо визначеного обов`язку відповідача надати примірник акта про проведення службового розслідування під розписку військовослужбовцю, щодо якого проведено службове розслідування, реалізація права, передбаченого пунктом 3 Розділу IV Порядку №608 стосовно права на ознайомлення з актом службового розслідування, може бути здійснена шляхом надання військовослужбовцю примірника акта за його заявою.

Однак, як вбачається з матеріалів службового розслідування та даної справи, позивач з відповідною заявою (рапортом) з метою реалізації свого права на ознайомлення з актом службового розслідування до відповідача не звертався.

Більше того, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 також відмовився ознайомлюватися з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 «Про результати службового розслідування», про що складно відповідний акт від 13.03.2023 про відмову від ознайомлення із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 «Про результати службового розслідування».

Доказів, які б спростовували обставини, встановлені судом в ході розгляду цієї справи, позивачем суду не надано.

Таким чином, суд вважає дії відповідача щодо видання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 Про результати службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 року №413 Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в лютому 2023 року, в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення сувора догана внаслідок чого ОСОБА_1 було позбавлено щомісячного преміювання за лютий 2023 року в розмірі 20% та утримано грошові кошти в розмірі 4071 грн 60 коп, ґрунтується на вимогах чинного законодавства та є правомірними.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 28.02.2020 у справі №826/16420/18 дійшов висновку, що допущені окремі процедурні порушення під час проведення службового розслідування не є такими, що мають вплив на висновки службового розслідування та не можуть бути підставою для визнання протиправним пункту оскаржуваного позивачем наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

В свою чергу, інші твердження позивача не спростовують, встановлених судом, фактів та обставин, що свідчать про правомірність дій відповідача.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач довів правомірність своїх дій щодо видання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2023 року №329 Про результати службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.03.2023 року №413 Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за їх особистий внесок у загальні результати служби в лютому 2023 року, в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення сувора догана внаслідок чого ОСОБА_1 було позбавлено щомісячного преміювання за лютий 2023 року в розмірі 20% та утримано грошові кошти в розмірі 4071 грн 60 коп, відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 257, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Ю.Ю. Сорока