Справа № 442/2854/23
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2854/23
Провадження №2-а/442/39/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача.

28.04.2023 адвокат Романський С.І. звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6844234 від 16.04.2023, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.. Справу відносно нього про адміністративне правопорушення просить закрити.

Позов обґрунтовано тим, що на ОСОБА_2 було незаконно та безпідставно винесено оскаржувану постанову серії ЕАС № 6844234 від 16.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектором ВП № 1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ярошом М.О. в АДРЕСА_1 . Вважає, що відповідачем не наведено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили по вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Переконаний, що інспектором не надано достатніх та вагомих доказів вини у інкримінованому йому правопорушенні, що, в свою чергу, ставить під сумнів правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі, а тому дана постанова підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач у запропонований судом строк та порядку відзиву на адміністративну позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не подали.

Заяви та клопотання учасників справи.

05.05.2023 через канцелярію суду надійшло клопотання від адвоката Романського С.І. про поновлення строку ОСОБА_2 на оскарження та відкриття провадження по адміністративній справі.

29.05.2023 через канцелярію суду надійшло клопотання від адвоката Романського С.І. про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді від 01.05.2023 адміністративний позов адвоката Романського С.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без руху, надано позивачу термін для виправлення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 05.05.2023, після усунення недоліків, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи по суті ухвалено проводити у судовому засіданні, котре було призначене на 26.05.2023 о 10 год. 30 хв..

26.05.2023 розгляд даної справи було відкладено на 29.05.2023 про що учасники процесу належним чином були повідомленні.

Учасники справи належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі, про що у матеріалах справи містяться відповідні письмові докази (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень адресатам).

Судом також було задоволено заяву позивача про розгляд даної справи у його відсутності та, виходячи з положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами не здійснювалось.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищенаведеного, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема й при притягненні особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Статтями 72-90 глави 5 «Докази та доказування» чинного КАС України наведені основні положення про докази, котрими в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи , і ці дані встановлюються вичерпними засобами. Докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Важливим є той аспект, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_2 за пред`явленими позовними вимогами, пов`язаними із притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням на нього адміністративного стягнення, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із наведенням відповідних доказів.

Як встановлено судом, 28.12.2021 інспектором ВП № 1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ярошом М.О., було винесено постанову серії ЕАС № 6844234 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача ОСОБА_2 як водія притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

За змістом зазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 16.04.2023 о 22 год. 08 хв. інспектором ВП № 1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ярошом М.О. в Дрогобицькому районі, с. Залокоть по вул. Миру, 6, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ, д.н.з., НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 15.9 д ПДР порушення заборони зупинки у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом менше 3м.

Будь-яких інших доказів, котрі мають значення для правильного вирішення цієї справи та котрі б відповідали критеріям їх належності та допустимості, як і матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача у цілому, для їх безпосереднього дослідження, відповідачами суду не надано, а судом не здобуто.

Норми права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 15.9 д Правил дорожнього руху України встановлено, що зупинка забороняється: у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

В силу ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року передбачено порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів, зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідачів, якщо вони заперечують проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відеозапису або письмових пояснень на спростовання показів позивача, суду не надано.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018, зокрема, що посилання в оскаржуваній постанові як на беззаперечний доказ вчинення позивачем правопорушення є недопустимим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

При тих обставинах, з урахуванням недоведеності вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху України і недоведеності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскаржувана позивачем постанова є протиправною, підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення адміністративної позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 536 грн. 80 коп., на підставі ст. 139 КАС України, підлягають до стягнення на користь позивача з відповідача.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї адміністративної справи не містять.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 257-258, 262, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову, яка винесена 16.04.2023 інспектором ВП № 1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ярошом Михайлом Орестовичем серії ЕАС № 6844234 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Повне найменування сторін по справі.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: 79000, м. Львів, площа Григоренка, 3.

Дата складення судового рішення: 29 травня 2023 року.

Суддя Роман КОВАЛЬ