Справа № 360/5213/21
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року справа №360/5213/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., за участю секретаря судового засідання - Передерій Є.О., представника відповідача - Юсенко Н.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року та додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі № 360/5213/21 (головуючий суддя І інстанції - Тихонов І.В.) за позовом Приватного підприємства «Золоте руно» до Головного управління ДПС у Луганській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного підприємства «Золоте руно» до Головного управління ДПС у Луганській області, Державна податкова служба України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Луганській області, а саме - рішення від 17.08.2021 № 2996620/30319202 про відмову у реєстрації податкової накладної № 150 від 05.07.2021 щодо постачання 62 найменувань Товару на адресу ТОВ 15 «СОЮЗ КОНТРАКТ+» (), на загальну суму 118617,60 грн., у тому разі сума ПДВ 19769,60 грн;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 150 від 05.07.2021 щодо постачання 62 найменувань Товару на адресу ТОВ «СОЮЗ КОНТРАКТ+» (), на загальну суму 118617,60 грн., у тому разі сума ПДВ 19769,60 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання, а саме - 23.07.2021.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Луганській області, а саме - рішення від 17.08.2021 № 2996620/30319202 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.07.2021 № 150 щодо постачання 62 найменувань Товару на адресу ТОВ «СОЮЗ КОНТРАКТ+» (), на загальну суму 118617,60 грн., у тому разі сума ПДВ 19769,60 грн.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 05.07.2021 № 150 щодо постачання 62 найменувань Товару на адресу ТОВ «СОЮЗ КОНТРАКТ+» (), на загальну суму 118617,60 грн., у тому разі сума ПДВ 19769,60 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного надходження подання.

Додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області (код ЄДРПОУ ВП 44082150, місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) ) на користь Приватного підприємства «Золоте руно» (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 44) судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 2132,65 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) на користь Приватного підприємства «Золоте руно» (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 44) судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 2132,65 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що позивачем не підтверджено реальність господарської операції по спірній податковій накладній.

Вважає, що зобов`язання зареєструвати податкову накладну є втручанням в дискреційні повноваження

Зазначено, що при стягненні з відповідача судового збору, суд першої інстанції не вірно його розрахував, оскільки фактично позивачем заявлено одну вимогу.

Крім того, відповідачем подано апеляційну скаргу на додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року, яким стягнуто з відповідачів витрату на правничу допомогу, в обґрунтування якої вказано на неспівмірність розміру правничої допомоги із заявленими позовними вимогами.

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/5213/21, однак листом суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді, оскільки справа знаходиться у м. Сєвєродонецьк. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповілдача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне підприємство «Золоте Руно» (), зареєстроване з 09.03.1999 року як юридична особа, є платником єдиного податку на додану вартість з 26.03.1999 року та перебуває на обліку платників податків у Головному управлінні ДПС у Луганській області.

25.02.2021 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КОНТРАКТ+» було укладено договір на постачання продукції № С00072059, відповідно до якого, постачальник зобов`язується поставляти Покупцю продукцію, надалі іменовану «Товар», а покупець зобов`язується приймати вищевказаний «Товар» і здійснювати за нього оплату на умовах, передбачених цим Договором.

Найменування, кількість та асортимент Товару визначається замовленням Покупця при кожній поставці і відповідає накладним на поставлений Товар.

Накладні на поставлений Товар є невід`ємною частиною цього Договору

Відповідно до договору на постачання продукції №С00072059 від 25.02.2021, позивачем на адресу покупця був виписаний Рахунок на оплату №ХЗР00005773 від 29 червня 2021 року, в якому визначені найменування, кількість та асортимент Товару, ціна за одиницю Товару та загальна вартість Товару. Всього найменувань Товару - 62, на загальну вартість 118 617,60 грн.

05.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ КОНТРАКТ+», як покупець, здійснює сто відсоткову передоплату замовленого Товару, що підтверджується банківською випискою з ПриватБанку за період 05.07.2021 по 05.07.2021. 06.07.2021 , відповідно до видаткової накладної №СЗР00001976 від 06.07.2021 та товарно-транспортної накладної №СЗР00001976 від 06.07.2021, Товар був відвантажений та отриманий покупцем - ТОВ «СОЮЗ КОНТРАКТ+»

Саме Факт отримання передоплати від Покупця за Товар у визначеній кількості на певну суму став підставою для складання та направлення на реєстрацію до СРПН податкової накладної.

05.07.2021, на дату виникнення податкових зобов`язань, відповідно до п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України та відповідно до приписів п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України позивачем була складена податкова накладна №150, яку 23.07.2021, у відповідності до вимог Податкового кодексу України, направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до Державної податкової служби України, а саме: Податкова накладна № 150 від 05.07.2021 щодо постачання 62 найменувань Товару на адресу ТОВ «СОЮЗ КОНТРАКТ+» (), на загальну суму 118617,60 грн., у тому разі сума ПДВ 19769,60 грн.

23.07.2021, згідно отриманої позивачем від ДПС України квитанції, податкова накладна № 150 прийнята, але реєстрація зупинена. Підставою для зупинення реєстрації відповідачем зазначено наступне: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 05.07.2021 № 150 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Відсутні відомості у Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального, щодо товару/послуги, , що відповідає п.З Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (арк.спр.22).

17.08.2021 Комісією ГУ ДПС у Луганській області прийнято Рішення № 2996620/30319202 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в яких проставлено позначки, напроти відповідних підстав його прийняття рішення: ненадання платником податку копій документів: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з рахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Також в рішенні зазначена додаткова інформація, що до поданого повідомлення не надано: договору постачання товарно-матеріальних цінностей (щодо визначення передбачених умов постачання), товарно-транспортної накладної на підтвердження факту перевезення товарно-матеріальних цінностей.

26.08.2021 ПП «ЗОЛОТЕ РУНО» направило контролюючому органу ГУ ДПС у Луганській області, скаргу на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної № 150 з додаванням пояснень та документів, що підтверджується квитанцією № 2 про прийняття документу

30.08.2021 позивач отримав рішення за результатами розгляду скарги № 39034/30319202/2 від ДПС України, з якого платнику податків повідомлено, що скарга на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації ПН № 150 залишено без задоволення.

Підставою для залишення скарги без задоволення ДПС України зазначає: «неподання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Позивач вважає вищевказане рішення ГУ ДПС у Луганській області про відмову в реєстрації податкової накладної № 150 від 05.07.2021 протиправним та таким, що підлягає скасуванню із зобов`язанням ДПС України реєстрації податкових накладних датою їх подання на реєстрацію.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив у реєстрації податкових накладених, достеменно не вказавши які саме документи необхідно надати позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Таким чином, зміст цієї норми передбачає обов`язок реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк визначений Податковим кодексом України.

За приписами пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

За приписами пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

За правилами пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (пункт 13 Порядку №1246).

Аналіз вказаних норм свідчить, що діючим законодавством встановлено перелік інформації, обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

Без зазначення детальної інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або

2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції.

Разом з тим дії відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних не є предметом спору в даній справі.

Щодо подій, які відбулися після зупинення реєстрації податкових накладних позивача, суд зазначає наступне.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість є додатком 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.

Відповідно до п.п. 10 та 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 3 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, які є Додатком 3 до Порядку №1165, критерієм ризиковості здійснення операцій визначено відсутність на дату складення податкової накладної/розрахунку коригування відомостей (актуального запису) в Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який подав для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, у яких зазначено товар (пальне) за кодами згідно з УКТЗЕД відповідно до підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу.

З 14.12.2019 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі Головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Як встановлено судами, після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних позивачем як платником податків в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані повідомлення, письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній.

Факт складання документів з порушенням вимог законодавства контролюючим органом не встановлено, що підтверджується змістом спірних рішень.

Між тим, за результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією регіонального рівня контролюючого органу щодо поданої позивачем податкової накладної прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для прийняття такого рішення стало ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Відповідно до п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з п.п. 6 та 9 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з п.п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до п. 12 вказаного Порядку № 520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

В порушення наведених вимог законодавства оскаржуване рішення містить лише загальний перелік документів, що передбачений формою такого рішення (додаток до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надані, однак мали би бути надані щодо господарських операцій позивача, не містять.

Матеріали справи містять копії первинних документів, оформлених позивачем в рамках господарських відносин із контрагентами, копії яких надавалися до податкового органу разом із поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних складених у відповідності до вимог законодавства та засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань.

Жодних доводів та доказів щодо невідповідності наданих позивачем документів вимогам чинного законодавства, чи їх недостатності для підтвердження реальності здійснення господарських операцій, і, відповідно, можливості реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, - відповідачами суду не представлено.

Відтак, позивачем подано контролюючому органу ряд копій первинних документів, підтверджуючих наявність законних підстав для реєстрації податкових накладних.

Податковий орган не навів в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних конкретного переліку документів, які має надати позивач для підтвердження господарської операції і надав можливість позивачу самостійно визначити обсяг необхідних документів, виходячи з конкретного критерію ризиковості.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивачем фактично на власний розсуд були надані первинні документи підтвердження операцій.

Отже, наведені обставини свідчать, що управління формально підійшло до встановлення правомірності формування позивачем податкових накладних, а висновки, викладені в рішеннях Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, адже відповідач не був позбавлений можливості після отримання наданих позивачем документів дослідити правочини, які укладалися між позивачем та його контрагентами, і винести законне та обґрунтоване рішення. Проте, зазначене, контролюючим органом, здійснено не було.

Зі спірних рішень вбачається, що підставою для їх прийняття стало ненадання платником податків копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, тощо.

При юридичній оцінці рішення про відмову в реєстрації податкових накладних суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено перелік документів, необхідних для їх реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимоги контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів критерію правової визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимоги. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. У разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.

Правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16 квітня 2019 року касаційне провадження №К/9901/4895/19 (справа №826/10649/17), від 28 жовтня 2019 року касаційне провадження №К/9901/23858/19 (справа №640/983/19).

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно безпідставності та невмотивованості оскаржуваних рішень податкового органу, таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції щодо визнання їх протиправним та скасування.

При прийнятті цього рішення судом враховуються позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 22 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18 та від 04 грудня 2018 року у справі № 821/1173/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 640/1131/19, - в яких суд, зокрема, вказав, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.

Тобто, рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності визнання протиправними та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні.

Втручання в дискреційні повноваження відповідача не відбулось.

Колегія суддів також вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо незгоди з додатковим рішенням суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, фактично понесені стороною, на користь якої ухвалено судове рішення в адміністративній справі, витрати на правову допомогу у такій справі підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на підставі рішення суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатом Цимбалюк О.В. договір про надання професійної правової допомоги (правової послуги) № 16 від 17.09.2021 який знаходиться в матеріалах справи (арк.спр.200).

Як вбачається із п. 4.3 вищевказаного договору, загальна орієнтована вартість правничої допомоги становить 5000,00 гривень (з врахуванням розміру єдиного податку та ЄСВ).

17.12.2021 до суду від директора ПП «Золоте Руно» надійшли додаткові пояснення та докази щодо оплати правової допомоги, а саме: Акт №1 від 01.11.2021; Платіжне доручення № 5334 від 01.11.2021 на суму 4265,30 грн.; Штатний розпис ПП «Золоте руно»; Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; Витяг з реєстру платників єдиного податку; копія електронного листка непрацездатності 1278021-1 та копія електронного листка непрацездатності 1862068-1.

Відповідно до акту №1 від 01.11.2021 до договору щодо наданої професійної правничої допомоги (правової послуги) №16 від 17.09.2021 калькуляція професійної правничої допомоги за Договором (з врахуванням податків та обов`язкових платежів): - усні консультації клієнта (з виїздом на офіс):

17.09.2021 (щодо отриманого рішення Головно управління ДПС у Луганській області від 17.08.2021 № 2996620/30319202 про відмову в реєстрації податкової накладної № 150 від 05.07.2021 щодо постачання товару ТОВ «СОЮЗ КОНТРАКТ +», попередні шляхи та підстави його оскарження, правові та фінансові наслідки для підприємства) - 1 година 30 хвилин,

21.09.2021 (щодо правових позицій для судового оскарження рішення Головно управління ДПС у Луганській області від 17.08.21 № 2996620/30319202 про відмову в реєстрації податкової накладної та вірогідність отримання позитивного результату).- 1 год. ЗО хв.,

22.09.2021 (щодо роз`яснення обґрунтувань викладених в проекті адміністративного позову щодо скасування рішення Головно управління ДПС у Луганській області від 17.08.21 № 2996620/30319202 про відмову в реєстрації податкової накладної) - 1 год.,

загалом витрачено 4 години, загальна вартість - 951,60 гри. у тому разі сума, єдиного податку та ЄСВ; і - 20.09.2021 р. аналіз наявної документації у підприємства, пов`язаної з рішенням^ Головно управління ДПС у Луганській області від 17.08.21 № 2996620/30319202 пре» відмову в реєстрації податкової накладної № 150 від 05.07.2021 щодо постачання товару ТОВ «СОЮЗ КОНТРАКТ +» (). Отримання необхідних копій документів стосовно товару за кодом газу універсального, в аерозольній упаковці, ASMACO, об`ємом 390 мл.; стосовно обставин реалізації товару ТОВ «СОЮЗІ КОНТРАКТ +», Договору на постачання продукції №С00072059 від 25.02.2021, рахунку №ХЗР00005773 від 29.06.21, видаткової накладної №СЗР00001976 від 06.07.2021, виписки банку від 05.07.21, товарно-транспортної накладної МСЗР00001976 від 06.07.2021; стосовно обставин придбання товару - 500,00 гри., у тому разі сума єдиного податку та ЄСВ; складання адміністративного позову - 16 сторінок - вартість 1600 грн., у тому разі сума єдиного податку та ЄСВ; представництво та захист інтересів у судових засіданнях першої інстанції - 5011 грн., у тому разі сума єдиного податку та ЄСВ; аналіз та вивчення позиції відповідачів на позовну заяву, підготовка правової позиції відповіді на відзив позивача - 3 години - 713,70 грн. у тому разі сума єдиного податку та ЄСВ.

Загальна сума витрат на професійної правничої допомоги орієнтовно становить 4265,30 гривень (з врахуванням податків та обов`язкових платежів) (арк.спр.235).

Згідно платіжного доручення № 5334 від 01 листопада 2021 року позивачем адвокату Цимбалюк О.В. з призначенням платежу: плата за надання професійної правничої допомоги (правової послуги) згідно договору №16 від 17.09.2021 сплачено 4265,30 грн. (арк.спр.236).

Отже вищенаведеними документами підтверджено, що загальна сума витрат позивача на професійну правничу допомогу становить 4265,30 грн.

Апеляційний суд зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема ,заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу повністю, на користь позивача слід стягнути сплачений ним судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 4265,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області та Державної податкової служби України пропорційно.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення суду, яким вирішено питання стягнення з відповідачів понесених позивачем витрат на правничу допомогу вважає, що додаткове рішення суду є таким, що підлягає залишенню без змін.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення та додаткове рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Донецькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року та на додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року у справі № 360/5213/21 - залишити без змін.

Додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі № 360/5213/21 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 05 червня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 червня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв