Справа № 0240/2204/18-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2204/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик В.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

05 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2018 року Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтекс» (далі - ТОВ «Балтекс») про стягнення податкового боргу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року адміністративний позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Балтекс» податковий борг в сумі 1097293,06 грн. Рішення суду набрало законної сили.

05.04.2021 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява ТОВ «Балтекс» про розстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року в задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити заяву відповідача .

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" про стягнення податкового боргу скасовано. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" про розстрочення виконання судового рішення задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року в адміністративній справі №0240/2204/18-а щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" податкового боргу в сумі 1097293,06 грн. на 12 місяців, з оплатою суми боргу рівними частинами щомісячно, не пізніше 30 числа кожного місяця.

20.02.2023 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Балтекс" подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти постанову, якою задовольнити заяву відповідача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неврахування судом всіх обставин справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.

10 квітня 2023 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Представник позивача щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечував. Просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

30 травня 2023 року до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 308 КАС України та відзиву, колегія суддів дійшла висновків про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, оскільки отриманих пояснень та доказів є достатньо для вирішення справи по суті.

Відмовляючи в задоволенні заяви відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено наявність підстав для розстрочення виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 139-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Право особи на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також статтею 6 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності за її межами.

Разом з тим, за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторона справи може звернутися до адміністративного суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Фактично, відстрочення виконання рішення є однією з процесуальних гарантій виконання рішення.

Стаття 378 КАС України передбачає загальну процедуру відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті 378 КАС України).

Згідно із положеннями частини 4 статті 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, з аналізу вищенаведеної норми вбачається, що вона не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Наведені вище положення КАС України не містять застережень щодо можливості визначення у інших правових актах відповідних обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення та необхідності їх врахування судом при вирішенні цього питання.

Водночас, інститут розстрочення та відстрочення податкового боргу платника податків, що регулюється статтею 100 Податкового кодексу України (далі - ПК України), є елементом процедури погашення податкового боргу платників податків в межах адміністрування податків та зборів як сукупності рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом (підпункт 14.1.1-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України), що узгоджується з визначеною у статті 1 сферою дії Податкового кодексу України.

Розстрочення/відстрочення виконання судового рішення, що передбачено нормами КАС України за своєю суттю відрізняється від розстрочення/відстрочення, передбаченого статтею 100 ПК України; вказані процедури реалізуються різними суб`єктами (відповідно судами та контролюючими органами) й за ініціативою різних осіб (розстрочення/відстрочення виконання судового рішення може відбуватись за заявою особи, яка бере участь у справі, сторони виконавчого провадження або за ініціативою суду, тоді як питання відстрочення/розстрочення податкового боргу може бути порушено виключно платником податків), а також різняться їх нормативним регулюванням (положення КАС України та ПК України).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що інститути розстрочення/відстрочення податкового боргу платника податків та розстрочення/відстрочення виконання судового рішення не можуть ототожнюватись, а відтак, розглядаючи питання відстрочення виконання судового рішення, необхідним є застосування положень КАС України.

При цьому, інститут розстрочення виконання судового рішення спрямований на вжиття таких заходів, які б дозволили виконати боржнику судове рішення протягом певних проміжків часу у відповідних частинах.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.03.2020 року по справі №820/1509/17.

Разом з тим, наведена вище норма статті 378 КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

В частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про розстрочення виконання судового рішення, яким стягнуто податковий борг.

У відповідності до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав має бути доведена боржником.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.

Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площині процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу.

Суд зважає на ту обставину, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року.

При цьому, колегія суддів враховує умови роботи відповідача у зв`язку із установленим на всій території України воєнного стану.

Разом з тим, посилання апелянта на запровадження на території України правового режиму воєнного стану, на думку суду, не може бути самостійною підставою для висновку про неможливість виконання рішення суду, а зазначенні посилання відповідача носять досить загальний характер.

Надаючи оцінку доводам заявника, як на підставу для розстрочення виконання рішення суду, лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 "Всім кого це стосується" від 28.02.2022 року, яким визнано воєнний стан, введений на території України обставинами форс-мажору, колегія суддів вказує слідуюче.

Так, Листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 ТПП України на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 року №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Тобто, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Однак, порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 року №40 (3) (з наступними змінами).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні" засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.

За умовами п.6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 регламенту).

У постанові від 30.11.2021 року у справі №913/785/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Колегія суддів враховує, що розстрочення виконання судового рішення - це встановлення порядку сплати заборгованості, який передбачає систематичне та регулярне погашення боргу.

З матеріалів справи встановлено, що згідно витягу інтегрованої картки платника податків, станом на 31.12.2022 року за ТОВ "Балтекс" рахується податковий борг в сумі 1080861,38 грн.

Тобто, з часу ухвалення рішення суду відповідачем сплачено лише 16431,68 грн. (1097293,06 грн. - 1080861,38 грн. =16431,68 грн.), що, на думку суду, не може свідчити про добросовісність боржника та його намір на погашення наявної в нього заборгованості, навіть за умови розстрочення виконання рішення суду.

При цьому, суд враховує, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 року розстрочено виконання рішення у даній справі, шляхом сплати боргу рівними частини протягом 12 місяців (до червня 2022 року), однак, вкотре наголошує, що боржником не надано доказів вчинених дій, спрямованих на погашення заборгованості.

З урахуванням наведеного, оцінюючи в сукупності наведені ТОВ "Балтекс" доводи на обґрунтування своєї заяви про розстрочення виконання судового рішення, колегія суддів вважає, що заявником не доведено винятковості зазначених випадків та не підтверджено їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

При вирішенні питання щодо можливості розстрочення виконання судового рішення від 26.03.2019 року, варто зважати на ту обставину, що з моменту ухвалення рішення суду у справі №0240/2204/18-а пройшло майже 4 роки.

В контексті даної спірної ситуації, суд враховує, що відповідно до частини 5 статті 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подана заява про розстрочення виконання судового рішення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви.

Натомість оскаржувана ухвала суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балтекс" залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.