Справа № 520/1/22
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 р. Справа № 520/1/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 (головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В.) по справі № 520/1/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

-визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії за минулий час одним платежем у розмірі 104 724,25 грн., протиправними;

-стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 пенсію за минулий час, з 01.12.2019 в розмірі 104724,25 грн. однією сумою.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року по справі №520/9334/21, ГУ ПФУ в Харківській області нараховано до виплати заборгованість зі сплати пенсії у сумі 104 724,25 грн., яка до теперішнього часу не виплачена пенсійним органом у зв`язку з відсутністю фінансування. Така протиправна бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості зі сплати пенсії змусила позивача звернутися з даним позовом до суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії за минулий час у розмірі 104724,25 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 пенсію за минулий час, з 01.12.2019 в розмірі 104724,25 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 року у справі №520/9334/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 09.04.2021 №22/6-1439 та провести виплату різниці однією сумою.

На виконання зазначеного судового рішення позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019 та проведено розрахунок на доплату пенсії в розмірі 104 724,25 грн., доплата пенсії згідно розрахунку підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Посилаючись на правові висновки, викладені Верховним Судом в постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, вважало, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.23 без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 05.02.2001.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 по справі №520/9334/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 09.04.2021 №22/6-1439, виданої МВС України; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, однією сумою, з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до довідки від 09.04.2021 №22/6-1439 про розмір грошового забезпечення, виготовленої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі №520/12/20 для проведення з 01.12.2019 перерахунку пенсії позивача з урахуванням 55% грошового забезпечення, станом на листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Рішення набрало законної сили 08.11.2021 року.

На звернення позивача на Веб-порталі Пенсійного фонду України щодо виконання рішення суду, Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області листом від 02.12.2021 №16219-25768/П-03/8-2000/21 зазначило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 по справі №520/9334/21 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, яка з 01.12.2021 буде виплачуватися з урахуванням рішення суду. Різниця пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 буде виплачена після отримання коштів бюджетного призначення. (а.с. 23-24).

Як вбачається з розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 100 24974 за дорученням № Д 10024974/46 сума доплати пенсії ОСОБА_1 за період з грудня 2019 по листопад 2021 становить 104 724,25 грн.(а.с.26).

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не виплати суми доплати пенсії у розмірі 104 724,25 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що не здійснивши позивачу в порушення вимог статті 46 Закону № 1058-IV виплату неотриманої пенсії за період з грудня 2019 в розмірі 104 724,25 грн., відповідач допустив протиправну бездіяльність, з огляду на що зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області до вчинення відповідних дій з метою відновлення прав ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 370 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Відповідно до ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 5 ст. 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

За ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі № 816/2016/17.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Крім того, відповідно до ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які вчинені або не вчинені на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Зі змісту позову вбачається, що підставою для звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду стало те, що пенсійний орган на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2021 по справі №520/9334/21 не виплатив його перераховану пенсію одним платежем.

Тобто, предметом спору у цій справі є саме невиконання/неналежне виконання органом державної влади судового рішення у справі № 520/9334/21.

Колегія суддів зауважує, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі № 520/9334/21 позивач має право скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до ст. 383 КАС України, а не подавати новий адміністративний позов.

Саме такі правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а, від 21.08.2019 у справі № 295/13613/16, від 22.028.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а, від 24.09.2020 у справі № 640/15623/19, від 06.05.2022 у справі № 295/8422/16-а, від 21.12.2022 у справі № 620/4090/22, від 28.02.2023 у справі № 260/1898/22, які в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України мають враховуватись судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог ОСОБА_1 стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У постанові від 22.03.2018 у справі № П/9901/135/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги у цій справі не можуть бути розглянуті як за правилами адміністративного судочинства так і не підлягають розгляду в судовому порядку в цілому, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06.05.2022 у справі № 295/8422/16-а, від 28.02.2023 у справі № 260/1898/22.

Разом з тим, суд першої інстанції вищенаведених обставин не дослідив та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нової постанови про закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 238, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.01.2023 по справі № 520/1/22 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі № 520/1/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з пенсії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова