Справа № 211/1703/23
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/1703/23
Провадження № 2-а/211/23/23
РІШЕННЯ

іменем України

07 червня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

за участю секретаря судового засідання Бірж Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, та просить суд скасувати постанову серії БАБ № 734087 від 05.03.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 05.03.2023 року о 17-45, на трасі Дніпро-Кривий Ріг, його було зупинено інспектором патрульної поліції м. Кривого Рогу Зайцевим Олександром для перевірки документів. Після перевірки документів на нього було складено постанову серії БАБ № 734087. Патрульний поліції Зайцев О.В. відмовив йому в отриманні правової допомоги та залученні свідків для складання постанови. Позивач вважає, що патрульний поліції не має права виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та взагалі перевіряти документи, так як він не є посадовою особою. Вважає вказану постанову необґрунтованою, незаконною та такою, яка підлягає скасуванню.

19 квітня 2023 року судом постановлено ухвалу про розгляд зазначеної адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в обґрунтування якого представником відповідача Кушнір О.В. зазначено, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, оскільки останній не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, крім того не надав доказів порушення процедури розгляду справи. Поліцейським при винесені постанови повністю дотримані вимоги закону. Позивач рухався трасою Н-11 в м. Кривий Ріг проїжджаючи блокпост, тому у співробітника поліції були законні підстави для перевірки документів, у тому числі і посвідчення водія. Інспектор при винесенні постанови керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому останній діяв в межах процесуального кола і не порушував норм процесуального права. Тому, оскільки позовні вимоги є безпідставними, представник відповідача просить в задоволенні вимог відмовити. Додатково до відзиву надана довідка, відповідно до якої станом на 12.05.2023 року в ППП в місті Криви Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, відеоматеріали, відзняті патрульними за допомогою портативних нагрудних відеореєстраторів за 05.03.2023 року, не збереглися.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є нерозбірливою, її взагалі неможливо прочитати, а отже складена в порушення вимог Наказу МВС від 06.11.2015 року №1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення». До відзиву не долучено доказу, а саме відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а отже відсутні належні та допустимі докази його вини у скоєнні правопорушення. Крім того, оскільки код ЄДРПОУ Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульній поліції в реєстрі відсутній, у поліцейського відсутні повноваження на складання протоколу про адміністративні правопорушення, а Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульній поліції взагалі не може бути ні позивачем, ні відповідачем в суді, та не може здійснювати діяльність взагалі. У зв`язку з чим, просить поданий ним позов задовольнити в повному обсязі, а наданий відповідачем відзив відхилити.

Від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив на позов, в обґрунтування якого представник відповідача Кушнір О.В. зазначає, що стосовно твердження позивача, що Полк не може бути відповідачем по справі, то відповідно до норм КАСУ саме позивач визначає відповідачів у своїй позовній заяві. Відповідно до судової практики, а саме рішення по справі №213/4027/18 в спірному випадку позивач зобов`язаний надати докази на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП. В своєму позові позивач посилається на те, що дане адміністративне правопорушення він не вчиняв, але жодного доказу на підтвердження обставин зазначених у позові не надав. Факт правопорушення підтверджується витягом з бази НАІС. Враховуючи вищевказане, вважають, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. А тому просять у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №734087 було складено на ОСОБА_1 за порушення ним вимог ст.35 Закону України «Про дорожній рух», а саме: водій керував транспортним засобом Mercedes-Benz 108CDI д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому контролю, але своєчасно його не пройшов. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1,4 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідач не надав суду належних доказів провини ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні, а тому з огляду на вказане, відповідачем в порушення ст. 77 КАС України, не доведено правомірність свого рішення.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачається, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з зазначеним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. За таких обставин необхідно стягнути з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246,286 КАС України, суд

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 734087 від 05.03.2023 року винесену поліцейським полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Зайцевим О.В. про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень 00 копійок, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. О. Юзефович