Справа № 463/2724/23
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/2724/23
Провадження №2-а/463/42/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

головуючий суддя Рудаков Д. І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місце знаходження: 03150, м.Київ, вул.Антоновича,51) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

11 квітня 2023 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Кожан-Юрдиги О.Я., звернувся до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00006474 від 17.03.2023, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченко Владиславом Олеговичем, щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 23.02.2023 року о 15 год. 28 хв. за адресою Н-09, км 430+200, Львівська область, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 22.93% (5.962 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 23.843% (4,53 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3 метра до 1,8 метра при спарених колесах та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі) грн.

Транспортний засіб МАЗ 6501С5 ДНЗ НОМЕР_1 , належить ПП «Фасет-Буд» згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вид. ТСЦ 4641 03.04.2018 і директором цього підприємства є позивач по справі

Вищевказане адміністративне правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу WIM46.46.

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав за адресою зареєстрованого місця проживання - 31 березня 2023 року, що підтверджується Довідкою відділення Укрпошти № 14 м.Львова, складеною 31.03.2023 та поштовим конвертом Державної служби України з безпеки на транспорті.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, технічний засіб WIM46.46 пройшов повірку про що було видане Свідоцтво про повірку технічного засобу та строк його дії. Згідно з свідоцтвом про повірку UA.TR.001 35 322-21. № 323-21, таке дійсне до 08.08.2022. В оскаржуваній постанові міститься примітка про те, що «строк дії свідоцтва про повірку технічного засобу, який закінчився у період воєнного стану, відповідно до постанови уряду від 05.04.2022 року № 412 є чинним на період воєнного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях».

Так, в основу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті при винесенні оскаржуваної постанови покладено результати зважування дорожнього транспортного засобу МАЗ 6501С5 ДНЗ НОМЕР_1 , що належить позивачу, технічним засобом WIM46.46 - UA.TR.001 35 322-21. № 323-21, який не пройшов калібрування та повірку в межах строків, які визначені Технічним регламентом ЗВТ, ДСТУ OIML R 134 - 1:2010, а також Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», а також такого, що не мав на момент складання протоколу чинного свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та його метрологічні і технічні характеристики не відповідають вимогам ч. 1-2, 4 ст. 8, ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та технічних регламентів щодо ЗВТ.

Враховуючи наведене та належні і допустимі докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, - відсутні, адже відсутня фактична можливість перевірки метаданих, сформованих автоматичним пунктом зважування (наприклад неспростовності інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи), що в свою чергу свідчить про порушення відповідачем норм статті 283 КУпАП. У зв`язку із чим просить постанову скасувати, а провадження у справі - закрити.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 19 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачем Державною службою України з безпеки на транспорті, подано відзив на позов, в якому представник покликається на те, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача у відзиві на позов покликається на те, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачену ч.ч. 2-3 ст. 132-1 КУпАП, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Оскільки транспортний засіб МАЗ 6501С5 ДНЗ НОМЕР_1 , належить ПП «Фасет-Буд» згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вид. ТСЦ 4641 03.04.2018 і директором цього підприємства є позивач по справі.

Щодо питання про результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

Вказане у взаємозв`язку із положеннями, передбаченими абзацом першим частини другої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», слід розуміти так, що Кабінетом Міністрів України вилучено засоби вимірювальної техніки, що підпадають під вимоги Постанови № 412 із переліку категорій засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, передбачаючи скасувальну обставину, а саме закінчення воєнного стану.

Відтак, положення абзацу другого частини другої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не застосовуються до засобів вимірювальної техніки, визначених Постановою № 412, на строк, передбачений відповідною Постановою.

Вважає, що доводи позовної заяви є необґрунтованими та на їх спростування було наведено достатню кількість доказів у відповідності до вимог законодавства, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Окрім цього судом отримано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якого слідує, що положення Постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (далі - Постанова № 412), суперечать нормам нормативно-правового акту вищої юридичної сили - ч.1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», згідно з якими «законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, та суперечать вимогам ч. 1-2, 4 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», згідно з якими у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Враховуючи наведене, твердження відповідача про те, що положення абзацу другого частини другої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не застосовуються до засобів вимірювальної техніки, визначених Постановою № 412, на строк, передбачений відповідною Постановою» не ґрунтуються на законі.

Варто зазначити, що судом був наданий час відповідачу аби подати до суду протягом 5-ти днів з моменту отримання відповіді на відзив разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення позивача, заперечення та документи, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до нього доказів позивачу. Станом на час винесення рішення такі не представленні.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи встановлено, що відносно ОСОБА_1 17 березня 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченко Владиславом Олеговичем було винесено постанову серії АА № 00006474 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, у якій вказано, що відповідальна особа 23.02.2023 року о 15 год. 28 хв. за адресою Н-09, км 430+200, Львівська область, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 22.93% (5.962тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 23.843% (4,53 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 19 тон та відстані між осями від 1,3 метра до 1,8 метра при спарених колесах.

Постановою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення надалі за текстом - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. (тридцять чотири тисячі) грн.

Транспортний засіб МАЗ 6501С5 ДНЗ НОМЕР_1 , належить ПП «Фасет-Буд» згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 вид. ТСЦ 4641 03.04.2018р. і директором цього підприємства є позивач по справі.

Відповідно до положень статті 6 Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344 (надалі Закон № 2344) реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно п. 7 Положення № 103 Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати ВС від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.02.2022 № 105) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, серед іншого: б) фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т, трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни), чотирьохвісний автомобіль - 32 т, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами -38 т; в) навантаження на вісь: на одинарну вісь - 11,5 т.

Крім того, пунктом 4 Правил проїзду, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП (в редакції Закону № 1582-IX від 29.06.2021) визначено наступне порушення: «Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 (надалі Порядку № 1174).

Відповідно до п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з п. 11-12 Порядку № 1174 автоматичні пункти, якими правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу.

Відповідно до п. 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163.

Твердження позивача про те, що технічний засіб, який проводив вимірювання, передає некоректні дані, суд відхиляє як такі, що ґрунтуються на припущеннях.

Згідно п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно п. 4 Порядку №1174 основними функціями системи, зокрема є:

-створення метаданих, інформаційних файлів та їх передача телекомунікаційними мережами до інформаційно-телекомунікаційної системи для подальшого оброблення і зберігання;

-перевірка цілісності та достовірності, а також надійне зберігання інформаційних файлів та метаданих, отриманих від автоматичних пунктів;

-автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів;

-автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства;

-забезпечення послідовності дій уповноваженої посадової особи Укртрансбезпеки щодо розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Відповідно до п.12 Порядку №1174 автоматичний пункт може забезпечувати:

-вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

-вимірювання загальної маси транспортного засобу;

-визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

-вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

-визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

-вимірювання габаритів транспортного засобу;

-фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

-фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

-фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

-первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно- телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

-автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Окрім цього, доводи позивача про те, щов основу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті при винесенні оскаржуваної постанови покладено результати зважування дорожнього транспортного засобу МАЗ 6501С5 ДНЗ НОМЕР_1 , що належить позивачу, технічним засобом WIM46.46 - UA.TR.001 35 322-21. № 323-21, який не пройшов калібрування та повірку в межах строків, які визначені Технічним регламентом ЗВТ, ДСТУ OIML R 134 - 1:2010, а також Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», а також такого, що не мав на момент складання протоколу чинного свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та його метрологічні і технічні характеристики не відповідають вимогам ч. 1-2, 4 ст. 8, ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та технічних регламентів щодо ЗВТ, суд вважає необґрунтованими. Так відповідачем надано до суду сертифікати відповідності на підсистему вагового контролю транспортних засобів № UA.TR. 001 35 322/323-21 від 09.08.2021, чинні до 08.08.2022; сертифікат перевірки типу підсистеми вагового контролю № UA.TR. 001 76-20 REV.1 від 17.06.2021, чинний до 16.06.2030; сертифікати відповідності на підсистему габаритного контролю транспортних засобів № UA.TR.001 23 137-21, 138-21 від 12.08.2021, чинні до 11.08.2022; сертифікат перевірки типу підсистеми габаритного контролю № UA.TR.001 6-21 REV.0 від 28.01.2021, чинний до 28.01.2031; сертифікати відповідності на підсистему ідентифікації транспортних засобів № UA.TR.001 132-21, 133-21 від 20.08.2021, чинні до 19.08.2022; сертифікати перевірки типу підсистеми ідентифікації № UA.TR.001 101-20 REV.0 від 31.07.2020, чинний до 31.07.2030, № UA.TR.001 101-20 REV.1 від 16.11.2020, чинний до 31.07.2030; експертний висновок № 1182 від 16.10.2020, чинний до 16.10.2023.

Згідно із пунктом 5 абзацу другого частини першої статті 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», до сфери законодавчо регульованої метрології належить, серед іншого, такий вид діяльності, як контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно із пунктами 6, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»:

«засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності;

періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал)».

Згідно із абзацом першим частини другої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом першим Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці. затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 374, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь підлягають періодичній повірці.

Згідно із абзацом другим частини другої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Так, згідно із пунктом першим Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь мають міжповірочний інтервал 1 рік.

У той же час, згідно Постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (далі - Постанова № 412), позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Вказане у взаємозв`язку із положеннями, передбаченими абзацом першим частини другої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», слід розуміти так, що Кабінетом Міністрів України вилучено засоби вимірювальної техніки, що підпадають під вимоги Постанови № 412 із переліку категорій засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, передбачаючи скасувальну обставину, а саме закінчення воєнного стану.

Відтак, положення абзацу другого частини другої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не застосовуються до засобів вимірювальної техніки, визначених Постановою № 412, на строк, передбачений відповідною Постановою.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено всіх даних, які мають значення для розгляду справи, а саме в оскаржуваній постанові серії АА № 00006474 від 17.03.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, наявні відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення та ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації, однак, при введенні вказаних відомостей доступ до Веб-сайту взагалі не надається.

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведені положення закону та з урахуванням того, що згідно п.4 Порядку №1174 основними функціями системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, є в тому числі, автоматизований аналіз метаданих та інформаційних файлів, отриманих від автоматичних пунктів та автоматизоване формування проекту постанови про адміністративне правопорушення, - суд приходить до висновку, що зміст вищевказаної оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, а тому помилковими є доводи позивача про те, що в даній постанові відсутній необхідний обсяг інформації, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені законодавцем та закріплені в п. 17 Порядку №1174, а також ст. 283 КУпАП.

Окрім цього, постанова підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Таким чином, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому расі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події адміністративного правопорушення.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає доведеними вчинення позивачем ОСОБА_1 порушень (пункту 22.5 ПДР України) та наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, правові підстави для скасування оскаржуваної постанови серії АА № 00006474 від 17.03.2023 відсутні.

Судом встановлено, що позивачем за подання даного адміністративного позову було надміру сплачено судовий збір у сумі 536,80 грн. що підтверджується квитанцією від 08.04.2023 № 28. Враховуючи викладене, сплачений за подання цього позову судовий збір необхідно повернути платнику у сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 132-1, ст.ст. 245, 247, 251, 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 8, 9, 72, 77, 79, 90 , 243, 244, 246, 250, 268, 272, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі - відмовити повністю.

Зобов`язати Управління ГУДКСУ у Львівській області повернути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ),сплачений судовий збір на р/р UA0013954, назва отримувача ГУДКСУ у Львівській області, МФО банку отримувача 899998, у розмірі 536,80 грн. згідно квитанції від 08.04.2023 № 28.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Д.І. Рудаков