Справа № 120/6365/22
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6365/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Крапівницька Н. Л.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

02 червня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач 1) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за № 59 від 11.08.2021 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пiльгового стажу перiоди роботи за професією тракториста, що дають право на призначення пенсії за віком на пiльгових умовах згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити, здiйснити нарахування та виплачувати в подальшому пенсiю за віком на пільгових умовах з 05 серпня 2021 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 позов задоволено частково.

А саме, суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 59 від 11.08.2021 та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.02.2006 по 30.09.2015 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із врахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У іншій частині позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, скаржник посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Сторони скористались наданим їм правом подання письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відзначає про обгрунтованість вимог апелянта та просить суд задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач у поданому відзиві заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.08.2021 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На момент звернення позивач досяг 55-річного віку.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснило Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №9 від 11.08.2021 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки за результатом розгляду документів, доданих до заяви, до спеціального стажу неможливо зарахувати період роботи з 01.02.2006 по теперішній час через відсутність довідок, які підтверджують безпосередньо його зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах.

Крім того, за результатами розгляду заяви позивача про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ у Вінницькій області, рішенням №9 вiд 02.11.2021 відмовила позивачу в пiдтвердженнi перiоду роботи iз 01.07.1986 по 10.02.2004 року що дає право на пiльгову пенсію, оскiльки в довiдках №0-295 вiд l8.08.2021 року та №294 вiд 16.08.2021 року по-батькові заявника вказане в первинних документах, не вiдповiдає паспортним даним. Також вказаним рiшенням вiдмовлено в пiдтвердженнi перiоду роботи з 15.03.1982 по 24.05.1984 року, як такого, що дає право на пенсiю на пiльгових умовах, оскiльки первинними документами не пiдтверджується робота за пiльговою професiєю.

Позивачем 14.02.2022 через вiддiл обслуговування громадян №4 управлiння обслуговування громадян Головного управлiння Пенсiйного фонду України у Вiнницькiй областi було подано пакет документiв для призначення йому пенсiї на пiльгових умовах. Оскiльки, як зазначає позивач, будь-якої iнформації стосовно призначення або вiдмови в призначеннi пенсії не було, позивач 05.04.2022 року звернувся зi скаргою до ГУ ПФУ у Вiнницькiй областi щодо неналежного розгляду заяв про призначення пенсiї на пiльгових умовах та вiдповiдей за попереднi рази.

За наслідком розгляду вказаної скарги позивач отримав письмову вiдповiдь за вих.№ 3387-2872/0-0218-0200122 вiд 28.04.2022 року у якiй ГУ ПФУ у Вiнницькiй областi повiдомило, що заява вiд 14.02.2022 року була розглянута, стаж тракториста складає 0 poків 0 мiсяцiв 0 днiв, до пiльгового стажу не зараховано жодного пiльгового перiоду, оскiльки вiдсутня довiдка про безпосередню зайнятiсть у виробництвi сiльськогосподарської продукції.

В подальшому, листом ГУ ПФУ у Вінницькій області за вих. 0200-0206-8/3695 вiд l6.06.2022 року позивача повідомлено про прийняте рiшення №659 вiд 21.02.2022 року, яким йому відмовлено в призначеннi пенсії за віком на пiльгових умовах як трактористу-машиністу. Вiдмова вмотивована тим, що вiдсутня трудова книжка, а тому трудовий стаж складає 35 років 6 мiсяцiв 2 днi, а стаж роботи тракториста - 0 poків 0 мiсяцiв 0 днiв.

Позивач, вважаючи, що йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV передбачено, що право на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.

Пунктом "в" ст.13 України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі Закон N 1788-XII) визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV (в редакції статті яка була чинною на дату звернення позивача), встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затвердило "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 2.1 розділу II встановлено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, які додаються до заяви про призначення пенсії.

Згідно із пунктами 3.2, 3.3 розділу III Порядку № 22-1, у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії посадова особа підприємства, установи, організації оформляє всі необхідні документи і направляє їх до органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням підприємства, установи, організації або передає документи працівнику для їх подачі до органу, що призначає пенсію, самостійно. У необхідних випадках посадова особа підприємства, установи, організації надає працівнику допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії. У разі якщо підготовлено не всі необхідні для призначення пенсії документи, до органу, що призначає пенсію, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково у строки, передбачені пунктом 1.9 розділу І цього Порядку.

Орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

За змістом пункту 1.9 розділу I Порядку № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV, передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердив "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі Порядок № 637).

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній відповідних записів.

За відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, пенсійним органом приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у разі відсутності підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до пункту 20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 (із змінами), пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121 (із змінами), правління Пенсійного фонду України постановою від 10.11.2006 року № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 затвердив "Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії" (далі Порядок № 18-1).

Згідно із пунктами 1, 2 Порядку № 18-1, цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктами 3, 4 Порядку № 18-1 передбачено, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Згідно із пунктами 6, 7, 9, 10 Порядку № 18-1, основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право: заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи, або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально; запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій; отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку; інформувати територіальні органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії.

Комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи.

Рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 1) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.

Пунктом 12 Порядку № 18-1 визначено, що територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Отже, у разі якщо трудовій книжці позивача, який звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, за заявою позивача, або його довіреної особи проводиться засідання Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, утвореної при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Як слідує із записів в трудовій книжки колгоспника НОМЕР_1 позивач у період з 2006 року по 2015 рік працював трактористом у СВАТ «Вінницяплодоовочпостач».

Відповідно до архівної довідки № 0-312 від 28.07.2022, виданої Лука-Мелешківським трудовим архівом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницької області, позивач 01.02.2006 прийнятий на посаду тракториста автогаража на підставі розпорядження голови правління СВАТ «Вінницяплодоовочпостач» №3к від 30.01.2006. На підставі наказу генерального директора ПАТ «Вінницяплодоовочпостач» №20к від 29.09.2015 позивача звільнено з роботи за угодою сторін.

Відповідно до архівної довідки № 0-314 від 28.07.2022, виданої Вінницьким районним трудовим архівом Вінницького районної ради Вінницької області, зазначено, що в архівних справах СВАТ по виробництву, заготівлі, збереженню та реалізації сільськогосподарської продукції «Вінницяплодоовочпостач», ПАТ «Вінницяплодоовочпостач» за 2006-2015 роки значиться ОСОБА_1 де вказана щомісячна заробітна плата за вищезазначені періоди роботи.

В даному випадку, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що робота позивача на посаді тракториста у даному підприємстві являлась основною.

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до класифікатора галузей народного господарства, згадане вище СВАТ «Вінницяплодоовочпостач» відноситься до підприємств по виробництву, заготівлі, збереженню та реалізації сільськогосподарської продукції, а отже робота позивача на посаді тракториста в такому підприємстві свідчить про те, що позивач був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

До того ж, трудова книжка колгоспника позивача не містить будь-яких інших відомостей чи записів про те, що позивач виконував іншу роботу на посаді тракториста, яка б не була пов`язані із його зайнятістю у сільськогосподарському виробництві.

Між тим, колегія суддів зазначає, що обов`язковою умовою для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є наявність у особи не тільки стажу роботи, а й підтвердження безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку.

Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 27 березня 2020 року у справі № 716/617/17 та від 19 лютого 2020 року у справі №155/920/17.

В свою чергу, суд першої інстанції при вирішенні спору правомірно відзначив, що чинним законодавством України, що регулює питання пенсійного забезпечення громадян, не передбачено будь-яких правових підстав для того щоб не враховувати до страхового стажу працівника періоди його роботи, зазначені у трудовій книжці в зв`язку із певними недоліками у вчиненні записів щодо відомостей про роботу, зокрема про періоди роботи працівника які надають йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації підприємства. У свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Отже, дослідивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки позивач в період 01.02.2006 по 30.09.2015 був оформлений на роботу трактористом в сільськогосподарському підприємстві, яке здійснювало свою діяльність з виробництва сільськогосподарської продукції, тобто відносився до трактористів безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, тому спірний період роботи мав бути врахований відповідачем до стажу, який дає право призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 59 від 11.08.2021 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії період роботи позивача 01.02.2006 по 30.09.2015 року підлягають задоволенню

Судова колегія зауважує, що позивач як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Такого висновку дійшов і Верховний Суду постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а та від 31 січня 2019 року у справі №233/1181/17.

Колегія суддів погоджується також із способом захисту прав і інтересів позивача, обраного судом першої інстанції, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 із врахуванням висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.