Справа № 120/1669/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 червня 2023 р. Справа № 120/1669/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом громадської організації "Тиверці" до Тиврівської селищної ради про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява громадської організації "Тиверці" до Тиврівської селищної ради.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник громадської організації зазначила, що 06 жовтня 2022 року відбулося засідання 25 позачергової сесії Тиврівської селищної ради 8 скликання, в ході якого були прийняті рішення № 2152 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Степана Бандери" та № 2153 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Галицької Армії".

Громадська організація не погоджується з прийнятими рішеннями органу місцевого самоврядування з огляду на те, що в порушення статті 17 регламенту Тиврівської селищної ради проекти рішень 25 позачергової сесії не були опубліковані на дошці оголошення та офіційному вебсайті селищної ради, а протоколи засідання постійних комісій з питань порядку денного взагалі відсутні.

Відтак, на переконання представника позивача, із цього слідує, що проекти рішень не розглядалися постійними комісіями Тиврівської селищної ради.

Окрім того, представник громадської організації вказала на те, що відповідно до статті 25 регламенту селищна рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення селищної ради приймаються на пленарному засіданні після їх обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим регламентом.

Водночас на сесії були присутні менше половини депутатів від загального складу Тиврівської селищної ради (10 із 22), у зв`язку із чим засідання 25 позачергової сесії відповідача було неповноважним.

Також особлива увага у позовній заяві приділена тому, що оскаржувані рішення Тиврівської селищної ради порушують права громадської організації "Тиверці". Так, місцем реєстрації громадської організації є смт. Тиврів, засновниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є мешканцями селища, що свідчить про їх належність до селищної територіальної громади Тиврова.

Відтак, на переконання представника громадської організації, оскаржувані рішення прямо стосуються прав громадської організації "Тиверці", у зв`язку із чим така організація звернулася з даним позовом до суду з вимогами визнати протиправними та скасувати рішення Тиврівської селищної ради № 2152 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Степана Бандери" та № 2153 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Галицької Армії".

Ухвалою від 27 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків, що містить позовна заява, шляхом надання документу про сплату судового збору за звернення до суду з позовом, що містить дві вимоги немайнового характеру, в розмірі 5368 гривень, а також подання належним чином засвідчених копій оскаржуваних рішень Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 2152 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Степана Бандери" та № 2153 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Галицької Армії".

02 березня 2023 року на виконання вимог ухвали від 27 лютого 2023 року представником позивача подано до суду копію квитанції від 02 березня 2023 року, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 5368 гривень.

Ухвалою від 06 березня 2023 року продовжено строк для усунення позивачем недоліків, що визначені ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року, в частині, що стосується подання належним чином засвідчених копій рішень Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 2152 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Степана Бандери" та № 2153 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Галицької Армії".

09 березня 2023 року позивачем подано до суду клопотання про витребування належним чином завірених копій таких рішень, до якого долучено й копії таких рішень.

Ухвалою від 14 березня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Цією ж ухвалою задоволено клопотання громадської організації про витребування доказів та витребувано у Тиврівської селищної ради належним чином засвідчені копії рішення Тиврівської селищної ради від 06 жовтня 2022 року № 2152 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Степана Бандери" та рішення від 06 жовтня 2022 року № 2153 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Галицької Армії".

Згідно з частиною 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 14 березня 2023 року надіслано Тиврівській селищній раді на офіційну електронну адресу 14 березня 2023 року о 16 год. 04 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи.

Проте у встановлений судом строк відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

А тому на підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку справу вирішувати за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

06 жовтня 2022 року відбулася 25 позачергова сесія 8 скликання Тиврівської селищної ради.

Зі змісту протоколу засідання селищної ради № 25 слідує, що на обговорення депутатів виносились декілька питань, зокрема й щодо розгляду колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиць Степана Бандери та Галицької Армії.

За результатами розгляду колективного звернення мешканців вулиці Степана Бандери Тиврівською селищною радою прийнято рішення № 2152, яким вирішено перейменувати у смт. Тиврів вулицю Степана Бандери на вулицю Логанська, а за результатами розгляду колективного звернення мешканців вулиці Галицької Армії прийнято рішення перейменувати зазначену вулицю на вулицю Козацька.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Насамперед суд зазначає, що предметом оскарження у цій справі визначено рішення Тиврівської селищної ради № 2152 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Степана Бандери" та рішення № 2153 "Про розгляд колективного звернення мешканців смт. Тиврів про перейменування вулиці Галицької Армії", якими перейменовано вулицю Степана Бандери на вулицю Логанська та вулицю Галицької Армії - на вулицю Козацька відповідно.

То ж при вирішенні цієї справи першочергово належить з`ясувати, чи має громадська організація "Тиверці" право на звернення до суду з цим позовом та чи порушуються інтереси цієї громадської організації прийнятими рішеннями.

Так, у позовній заяві громадська організація "Тиверці" покликається на те, що відповідно до пунктів 2.4.1, 2.4.2 статуту громадської організації "Тиверці" для досягнення своєї мети та виконання статутних завдань організація у встановленому чинним законодавством порядку має право бути учасником цивільно-правових відносин, набувати майнові і немайнові права відповідно до законодавства; представляти і захищати свої законні інтереси та законні інтереси своїх членів чи інших осіб у будь-яких органах державної влади, в тому числі судах, правоохоронних органах, у органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності та підпорядкування. А відповідно до пунктів 3.2.2 та 3.2.8 статуту до основних напрямів діяльності громадської організації належать захист прав та інтересів своїх членів, розвиток демократії та посилення ролі громадськості.

А оскільки місцем реєстрації громадської організації є смт. Тиврів, а засновниками громадської організації виступають мешканці смт. Тиврів, тому, на думку представниці позивача, громадська організація «Тиверці» наділена правом на звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішень Тиврівської селищної ради, що прийняті з питань перейменування вулиць.

Визначаючись із тим, чи порушено права та інтереси позивача оскаржуваними рішеннями суд керується статтею 55 Конституції України, за якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На розвиток цієї конституційної норми частинами 1 та 3 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб (пункт 2.6 рішення).

Позивач звернувся до суду, оскільки вважає, що оскаржувані рішення Тиврівської селищної ради стосуються прав та інтересів громадської організації "Тиверці", засновниками якої є мешканці смт. Тиврів.

Правові аспекти звернення громадської організації до суду за захистом своїх прав та інтересів аналізувалися Верховним Судом у справі № 815/219/17. У постанові від 14 березня 2018 року Верховний Суд дійшов такого висновку:

«Громадські організації є організаційно-правовою формою діяльності людей, які об`єднуються для спільного здійснення та захисту своїх прав, свобод та інтересів, які відображаються у статуті громадської організації у вигляді мети та напрямів її діяльності. Таким чином, діяльність громадських організацій не можна розглядати абстрактно, без зв`язку з її метою та правами людей (її членів), що об`єдналися. Створюючи громадську організацію або вступаючи до неї, її члени об`єднуються на визначених статутом умовах для спільної реалізації своїх прав.

Отже, вирішуючи питання щодо права громадських організацій на звернення до суду в інтересах інших осіб, суди повинні з`ясувати:

- статус громадської організації та її засновників, їх безпосередню заінтересованість у вирішенні питання, що є предметом позову;

- мету громадської організації та її безпосередній зв`язок з предметом позову;

- інтереси яких саме осіб є предметом судового захисту;

- чи зверталися ці особи за захистом своїх прав до громадської організації;

- добросовісність дій громадської організації, що звертається до суду.

Суд звертає увагу, що позови в інтересах неконкретизованих осіб (в інтересах суспільства, народу) можуть розглядатися як виняток у випадках, прямо передбачених законодавством. Зокрема, на захист екологічних інтересів суспільства відповідно до Орхуської конвенції та Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі № 910/8122/17)».

Так, в ході розгляду цієї справи суд установив, що пунктом 1.1 статуту громадської організації «Тиверці» є добровільним об`єднанням фізичних осіб, створеним для здійснення та захисту прав і свобод людини та громадянина, задоволення суспільних, зокрема, економічних, соціальних, культурних, освітніх та інших інтересів своїх членів та/або інших осіб.

Головною метою організації є здійснення та захист прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, культурних та інших інтересів (пункт 3.1 статуту).

Згідно з пунктом 3.2 статуту громадської організації основними напрямами діяльності організації є: підвищення інтелектуального, культурного та духовного рівня людини; захист прав та інтересів своїх членів; виховання культури та захист свобод поглядів; сприяти розробці та обговоренню проектів державної та культурної політики, а також проектів співпраці між державою та громадськістю в умовах існуючого законодавства; розвиток культурного життя в міських та сільських громадах; сприяння самореалізації наукового, творчого, організаційного потенціалу людей; проведення різноманітних заходів, що торкаються громадського життя; розвиток місцевої демократії та посилення ролі громадськості.

Отже, зміст статуту громадської організації «Тиверці» свідчить про те, що мета та основні напрями її діяльності є загальними та такі не мають безпосереднього зв`язку з предметом спору.

Твердження позивача про те, що звернення до суду з позовом обумовлено необхідністю захисту прав та інтересів засновників громадської організації, які є мешканцями смт. Тиврів, не є достатньо обгрунтованими, адже, по-перше, засновники такої організації ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) могли й самостійно реалізувати своє право на звернення до суду з відповідним позовом, а по-друге, такі члени не зверталися до громадської організації за захистом своїх прав.

Таким чином, застосовуючи ці загальні підходи до справи, що розглядається, суд бере до уваги, що громадська організація не навела обставин, які б свідчили про її безпосередню заінтересованість у вирішенні питання, що є предметом позову, безпосереднього зв`язку з предметом спору. Обґрунтування права на звернення до суду є абстрактним та не розкриває дійсних приводів, причин та підстав звернення до суду.

Водночас суд установив, що оскаржувані рішення про перейменування вулиці Степана Бандери та вулиці Галицької Армії в смт. Тиврів прийняті у зв`язку з розглядом колективних звернень мешканців цих вулиць.

Тобто громадська організація «Тиверці» не була суб`єктом звернення до Тиврівської селищної ради щодо перейменування таких вулиць, а також жодним іншим чином не брала участі в такій ініціативі окремих мешканців смт. Тиврів, що свідчить про відсутність порушеного права цієї громадської організації прийнятими рішеннями.

За таких обставин суд дійшов висновку, що громадська організація "Тиверці" не довела, що вправі звертатися до суду з цим позовом в інтересах територіальної громади (суспільства), окремих членів громади або на захист своїх членів.

Що ж стосується обґрунтування права на звернення до суду на захист власних законних інтересів, то суд зазначає наступне.

Загальні підходи до судового захисту законних інтересів громадської організації були сформульовані Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 522/3665/17.

Так, у цій постанові Верховний Суд зазначив наступне: « 70 … що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки:

(а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;

(б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

(в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

(г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово "її");

(д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

71. Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є:

(а) незаконність інтересу - його суперечність Конституції, законам України, принципам права;

(б) не правовий характер вимог - вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до "юридичного" відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України;

(в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу (наприклад, заборона оскаржувати рішення дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя особою, яка подала скаргу на суддю);

(г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності);

(д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

74. З наведеного слідує необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення інтересу. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.

85. … ознаки "потерпілого" від порушення законного інтересу:

(а) безпосередньо йому належить законний інтерес, на захист якого подано позов;

(б) має місце безпосередній негативний вплив порушення на позивача або обґрунтована ймовірність негативного впливу на позивача у майбутньому. Зокрема, якщо позивач змушений змінити свою поведінку або існує ризик бути притягнутим до відповідальності;

(в) негативний вплив є суттєвим (зокрема, позивачеві завдано шкоду);

(г) існує причинно-наслідковий взаємозв`язок між законним інтересом, оскаржуваним актом та стверджуваним порушенням.

Зазначені критерії не мають застосовуватись механічно та негнучким способом. Суд повинен захищати усе розмаїття законних інтересів особи, а тому у кожній конкретній справі дослідження інтересу особи через призму наведених критеріїв буде слугувати гарантією захисту таких інтересів.

87. … Позивач не визначив, з яким конкретним матеріальним або нематеріальним благом пов`язаний його інтерес та що цей інтерес належить саме позивачу. Позивач не обґрунтував свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес, а покликається на порушення інтересу територіальної громади, частиною якої він є, і для якої цей інтерес має значення.

Безпосередньо позивач не є потерпілим від оскаржуваного рішення, оскільки воно не спричинило суттєвого негативного впливу саме на позивача і він не зазнав жодної реальної шкоди.

88. Зазначені обставини не свідчать про очевидну відсутність у позивача матеріально-правової заінтересованості і були встановлені лише під час судового розгляду справи. Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову. …

89. Водночас, встановивши відсутність матеріально-правової заінтересованості в оскарженні рішення, суди проаналізували доводи позивача, що стосуються правомірності рішення і дійшли висновку, що воно не є незаконним.

90. З цього приводу Суд звертає увагу, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення. Відтак, висновки суду щодо правомірності оскарженого рішення не мають самостійного правового значення. …"

Згодом ці висновки були застосовані у справі № 640/11643/19 (постанова Верховного Суду від 28 травня 2020 року).

Суд враховує такі висновки суду касаційної інстанції та вважає, що такі застосовні і в цій справі.

На переконання суду, громадська організація «Тиверці» не обґрунтувала, в чому полягає її особистий, індивідуальний інтерес, а фактично звернення до суду обумовлено необхідністю захисту інтересів територіальної громади, засновників громадської організації тощо, і для яких цей інтерес має значення.

Вкотре варто наголосити на тому, що громадська організація «Тиверці» не зверталася до Тиврівської селищної ради із зверненням щодо перейменування вулиць Сепана Бандери та Галицької Армії, а перейменування таких вулиць відбулось внаслідок ініціативи мешканців таких вулиць, що вказує на відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача у цьому спорі.

При цьому слід врахувати й те, що відсутність у громадської організації "Тиверці" права на звернення до суду з відповідним позовом є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні поданого позову.

Відтак з огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку, що позивач не довів того, що оскаржуваними рішеннями порушено його права, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог без надання правової оцінки рішенням Тиврівської селищної ради, що оскаржуються.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог відсутні й підстави для відшкодування позивачеві витрат, пов`язаних із сплатою ним судового збору.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви громадської організації "Тиверці" відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: громадська організація "Тиверці" (місцезнаходження: 23300, Вінницька обл., Вінницький р-н, смт. Тиврів, вул. Тиверська, буд. 69; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43590856)

Відповідач: Тиврівська селищна рада (місцезнаходження: 23300, Вінницька обл., Вінницький р-н, смт. Тиврів, вул. Тиверська, буд. 40; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04326201)

Рішення суду в повному обсязі складено 05.06.2023

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович