Справа № 280/6662/22
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 червня 2023 року Справа № 280/6662/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 29, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо затримки остаточного розрахунку при звільненні на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача здійсни виплату на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07 квітня 2021 року по 07 жовтня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача було звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 07 квітня 2021 року. При цьому, станом на день звільнення їй не було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні. У зв`язку з несвоєчасністю виплати грошової допомоги при звільненні, яка їй виплачена була 07 жовтня 2021 року, вважає, що на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання позивачем суду клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/6662/22, вказавши поважні причини його пропуску та надавши відповідні підтверджуючі документи.

06 січня 2023 року від позивача до суду надійшли усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 11 січня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

06 лютого 2023 року відповідач подав до відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що одноразова грошова допомога при звільнені позивачу виплачена у строки, встановлені Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом МВС України 06 квітня 2016 року № 260. Вказує, що строки виплати одноразової грошової допомоги визначені пунктом 8 розділу VI Порядку № 260, відповідно до якого одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше нього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські. Таким чином, у даному випадку питання виплати одноразової грошової допомоги поліцейським при звільнені врегульовані спеціальним законодавством та як наслідок відсутні підстави для застосування норм загальною законодавства та на поліцейських у даному випадку не поширюють свою дію норми ст. 116, 117 КЗпП, зокрема, посилання Позивача на дані норми права є безпідставним. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходила службу в Головному управлінні Національної поліції у Запорізькій області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 07 квітня 2021 року № 187 майора поліції ОСОБА_1 (0090722) оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції звільнено з 08 квітня 2021 року за пунктом 7 частини 1 статті Закону України «Про національну поліцію».

Згідно вказаного наказу стаж служби в поліції позивача станом на дату звільнення становить 20 років 01 місяць 10 днів, загальний страховий стаж для призначення пенсії - 27 років 07 місяців 16 днів; вислуга років на пільгових умовах - 00 років 02 місяці 13 днів; стаж служби в поліції для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 20 років 01 місяць 10 днів.

Також, вказаним наказом позивачу встановлено виплату компенсації за 11 діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки та додаткової оплачуваної" відпустки за 2021 рік, а також щомісячну премію за квітень 2021 року у розмір- 59,682%.

16 вересня 2021 року позивач звернулась до ГУ НП в Запорізькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні.

Листом ГУ НП в Запорізькій області від 30 вересня 2021 року № П-273/04/12-2021 позивача повідомлено про здійснення виплати одноразової грошової допомоги при звільненні після надходження на розрахунковий рахунок ГУНП в Запорізькій області фінансування на зазначені цілі.

При цьому, фактична виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні здійснена не у день звільнення, а лише 07 жовтня 2021 року (дата зарахування коштів на картковий рахунок позивача).

Вважаючи протиправними дії Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в частині затримки остаточного розрахунку при звільненні позивач звернулася до суду з позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), який набрав чинності 07 листопада 2015 року.

Частиною першою статті 94 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з частиною другою статті 94 Закону №580-VIII порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення поліцейських врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988) та наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за №669/28799, який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Порядок №260 в редакції, діючій станом на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови №988 установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Розділу І Порядку №260 закріплено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 23 Розділу І Порядку №260 (в редакції, яка існувала на час звільнення позивача зі служби 07 квітня 2021 року) передбачено, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Статтею 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що керівники бюджетних установ утримують численність працівників, військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ кошторисах.

Аналогічна норма закріплена у пункті 7 Розділу І Порядку №260 відповідно до якого грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 13 Розділу І Порядку №260 (в редакції, яка існувала на час звільнення позивача зі служби) виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється щомісяця в останній день місяця за поточний місяць.

Згідно зі статтею 102 Закону № 580 пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону № 2262 виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, на час звільнення позивача зі служби в поліції, визначався постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393).

Згідно з пунктом 10 Порядку № 393 військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейські, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Ця норма є відсильною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Згідно пункту 8 розділу 6 Порядку № 260 одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські.

В той же час, спеціальним законодавством в редакції, діючій станом на дату звільнення позивача зі служби в поліції, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Порядком № 393, Порядком та умови № 260, не було врегульовано питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських із служби в Національній поліції України, зокрема, не встановлено дати проведення остаточного розрахунку та відповідальності роботодавців за невчасне здійснення виплат всіх сум, які підлягають сплаті, що фактично позбавляє таких осіб гарантій на своєчасне фінансове забезпечення соціально-побутових потреб та створює умови для неналежного виконання роботодавцем своїх обов`язків.

У такому разі, застосуванню до правовідносин, що склалися підлягають норми загального законодавства, а саме приписи КЗпП України.

Статтею 116 КЗпП України визначені строки розрахунку при звільненні. Так, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно із статтею 117 вказаного Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Наведені правові положення статей КЗпП України встановлюють гарантії для звільнених працівників на отримання ними відповідно до законодавства всіх виплат в день звільнення, спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для таких осіб, а також стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання у частині проведення повного розрахунку із працівником.

В даному випадку суд враховує відсутність спору щодо виплати одноразової допомоги при звільнені, встановлений Порядком № 260 окремий термін виплати одноразової допомоги вже після звільнення, а також строк її виплати є предметом спору у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений зі служби в поліції за наказом начальника ГУ НП в Запорізькій області від 07 квітня 2021 року № 187 о/с.

Одноразова допомога при звільненні позивачу 07 квітня 2021 року виплачена не була.

У квітні 2021 року, за формою № 1- ОГДЗВ, затвердженою наказом НПУ від 19 червня 2019 року № 589, Головним управлінням Національної полії направлено інформаційну довідку про потребу (станом на 01 квітня 2021 року) в коштах на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні поліцейських, в якому за пунктом 5 зазначено позивача (грошове забезпечення для виплати ОГД - 13770,98 грн, сума ОГД до виплати - 68 854,90 гри., компенсація податку на доходи фізичних осіб - 12 393,88 грн.).

Згідно виписки по рахунках відповідача за 04 жовтня 2021 року, копія якої міститься в матеріалах справи, відповідні фінансування призначені для виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 надійшли на розрахунковий рахунок ГУНП в Запорізькій області 04 жовтня 2021 року.

06 жовтня 2021 року відповідачем сформовано та передано на оплату платіжне доручення № 16786 на загальну суму 197 198,97 грн., куди, зокрема входила одноразова грошова допомога при звільненні позивача, з метою перерахування на рахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні.

Фактично вищезазначені грошові кошти перераховані на розрахунковий рахунок позивача 07 жовтня 2021 року за платіжним дорученням від 06 жовтня 2021 року № 16786.

З вищевикладеного вбачається, що одноразова допомога при звільненні виплачена позивачу відповідачем протягом 5 робочих днів, з дня надходження коштів на рахунок відповідача, тобто в термін, визначений пунктом 8 розділу VI Порядку № 260. Відповідач діяв у відповідності до вказаної норми.

Відтак, у суду відсутні правові підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо затримки остаточного розрахунку при звільненні на користь ОСОБА_1 , застосування до спірних правовідносин положень КЗпП, а також щодо зобов`язання відповідача здійсни виплату на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07 квітня 2021 року по 07 жовтня 2021 року

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 червня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов