Справа № 161/6032/23
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6032/23
Провадження № 2-а/161/158/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року місто Луцьк Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Лесько Б.Я.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свій позов мотивує тим, що постановою інспектора з паркування департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчиком О.І. від 06.04.2023 року серії MVA № 2300841 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до постанови, позивачу інкриміновано, що 05.04.2023 року об 11 год.33 хв., він керуючи автомобілем «Форд-Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила стоянки, а саме, здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, чим нібито порушив 15.10 «б» ПДР України ч.1 ст.122 КУпАП.Вказує, що повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності складене з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: у ньому не зазначене прізвище, ім`я, по-батькові та посада особи, що здійснила накладення адміністративного стягнення, крім того, пред`явивши для підтвердження своєї особи посвідчення водія а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, кілька разів звертався до інспектора з проханням про розгляд справи на місці події, на що йому було відмовлено. При розгляді справи 06.04.2023 року наводив аргументи про неправомірність накладення на нього адміністративного стягнення, та вказував інспектору, що п.15.10 «в» ПДР зазначено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. Пунктом 15.10 «в» ПДР слід вважати виключенням із загальної заборони, передбаченої п.15.10 «б». В іншому випадку п.15.10 «в» ПДР втрачає сенс і можливість його практичного застосування, оскільки повністю нівелюється п.15.10 «б» ПДР. Однак дані пояснення позивача не були взяті до уваги інспектором. Крім того, розгляд справи здійснювався начальником відділу контролю за благоустроєм та санітарним станом міста департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчиком О.І.,однак в постанові вказана його посада інспектор з паркування, що ставить під сумнів правомірність винесення саме цією посадовою особою постанови про накладення адміністративного стягнення. Тому вважає, що відомості зазначені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності.

На підставі викладеного, просить визнати протиправною, скасувати постанову, закрити справу, а також стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2023 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, а саме п. 15.10 стоянка забороняється, зокрема, б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). При цьому, відповідно до пункту в) стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Відповідальність за порушення приписів п.15.10 Правил, визначена ч.1 с.122 КУпАП, згідно якої порушення правил стоянки, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою інспектора з паркування департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчика О.І. від 06.04.2023 року серії MVA № 2300841 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

З постанови про адміністративне правопорушення серії MVA 2300841 від 06.04.2023 року, вбачається, що 05.04.2023 року о 11:33 в місті Луцьку по вул.Б.Хмельницького,20 ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила стоянки, а саме: здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, чим порушив п.15.10 «б» ПДР України та ч.1 ст.122 КУпАП. У постанові зазначається, що фотозйомка проводилась спецзасобом марки Samsung SM-A325F/DS.

Позивач вважає, що в даному випадку на нього розповсюджується положення пункту «в» 15.10 ПДР, відповідно до яких стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Як вбачається з наданих фотознімків з місця події автомобіль позивача було припарковано на краю тротуару, який примикає до проїзної частини. При цьому автомобіль було розташовано таким чином, що він не створював перешкоди для руху пішоходів та інших учасників руху. Аналіз положень п.15.10 ПДР дає підстави для висновку, що стоянка легкового автомобіля на тротуарі можлива, якщо для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Виносячи дану постанову інспектор з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради даних положень Закону не врахував і прийшов до помилкового рішення.

Крім того, на зазначеному місці не встановлено жодного знаку, що забороняв би чи обмежував стоянку автомобіля.

З наявної в матеріалах справи фотофіксації вбачається, що автомобіль був припаркований на краю тротуару. Дані про відстань від легкового автомобіля до краю тротуару у справі відсутні.

Отже, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що слід визнати постанову протиправною, скасувати її та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки вимоги позивача задоволені повністю, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на її користь понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст.2, 5-10, 72-77, 139, 242-246, 257, 268-272 КАС України, на підставі ст.9,122, 251, 252, 258, 268, 276,280, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради серії MVA № 2300841 від 05.04.2023 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість ) гривень 80 копійок.

Позивачем по справі є : ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідачем по справі є : Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, місцезнаходження: м.Луцьк, вул.Б.Хмельницького, буд.17, .

Апеляційна скарга на рішення суду може подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не брали участі у справі, протягом цього ж строку з моменту отримання копії рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 травня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С. Крупінська