Справа № 640/33374/21
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Собківа Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 27.10.2021 № 227/2021, яким було притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю із виключенням із реєстру ЄРАУ;

- поновити позивачці право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 6333/10 від 08.12.2017, видане Радою адвокатів Київської області із внесенням відповідних відомостей у ЄРАУ.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 6333/10 від 08.12.2017, виданого Радою адвокатів Київської області.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 уклала договори про надання юридичних послуг одночасно з двома фігурантами (підозрюваними) одного кримінального провадження № 0007746 від 25.12.2020, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Окрім того, під час судового розгляду з матеріалів справи також встановлено, що ОСОБА_1 певний час надавала юридичні послуги ще й іншому фігуранту вказаного кримінального провадження - ОСОБА_5 . Тож логічно стверджувати, що ОСОБА_1 була обізнана щодо всіх обставин та матеріалів зазначеного кримінального провадження, а також свідчень його фігурантів, які надавались ними й до її вступу у справу, як захисника підозрюваних.

Як убачається зі стенограми судового засідання щодо розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 від 08.03.2021 (справа 761/8885/21), останній надавав слідчому судді свідчення щодо ролі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні (зокрема зазначав, що вони знайомі та саме він приносив наркотичні засоби або через нього; також за вказівками ОСОБА_3 розкладались схрони наркотичних засобів та гроші перераховувались саме на його рахунок).

Разом із тим, договір із ОСОБА_3 від 08.04.2021 № 28-04-2021 був розірваний дострокового за ініціативи ОСОБА_1 28.04.2021, із підстав, як зазначила адвокат, невиконання клієнтом своїх зобов`язань. При цьому, матеріалами справи підтверджується сплата ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів за надані послуги в розмірі 500 000,00 грн.

Водночас, незважаючи на розірвання договору, ОСОБА_1 приймала участь в якості захисника підозрюваного ОСОБА_3 у судовому засіданні 30.04.2021 у Шевченківському районному суді м. Києва (справа № 761/15519/21) щодо розгляду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тобто не маючи на те належних повноважень.

Вдруге договір із ОСОБА_3 ОСОБА_1 уклала лише 30.05.2021 за № 50-05-2021. У межах вказаного договору здійснювала представництво ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0007746, у тому числі, 06.07.2021 отримувала у слідчого копію клопотання про зміну запобіжного заходу щодо нього на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до листа Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 22.10.2021 № 1024-АЗ/125/56-2021, за період часу з 08.04.2021 по 21.10.2021 жодних заяв та скарг від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо наявності конфлікту інтересів між ними або заперечень щодо їх захисту одним адвокатом, а саме ОСОБА_1 не надходило.

Натомість, 24.06.2021 ОСОБА_4 під час допиту надав свідчення проти ОСОБА_3 та зазначив про тиск і погрози з боку останнього.

Також ОСОБА_1 24.06.2021 звернулась до правоохоронних органів із заявою про замах на кримінальне правопорушення, вказавши щодо пропозиції підкупу слідчого з боку ОСОБА_2 та її сина, які нібито надходили їй від ОСОБА_3 ще у квітні 2021 року.

Незважаючи на вказані обставини ОСОБА_1 не відмовилась від захисту ОСОБА_3 .

Разом із тим, ОСОБА_2 скерувала до КДКА Київської області скаргу від 12.08.2021 на дії адвоката ОСОБА_1 (том 1, а.с.28-31), в якій вона повідомила наступні обставини.

Її син ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 307 КК України. Досудове розслідування кримінального провадження № 0007746 здійснюється слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві.

Про вчинення ним кримінального правопорушення та його затримання вона дізналась 07.03.2021 за наступних обставин: 07.03.2021 на її номер телефону зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_6 та розповів, що 06.03.2021 у квартирі сина був проведений обшук і виявлено наркотичні засоби, після чого син був затриманий. ОСОБА_6 запропонував допомогу у звільнені сина з під варти, задля чого потрібно було заплатити працівникам поліції 15000 доларів США та 5000 доларів США за допомогу у звільнення ОСОБА_5 , якому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 останнім часом допомагали. За пропозицією ОСОБА_6 вказані гроші мали бути сплачені працівникам поліції через адвоката ОСОБА_1 . Погодившись на зустріч, ОСОБА_2 зустрілась із ОСОБА_6 , який передав їй номер телефону вказаного адвоката, зателефонувавши до якої, вказані ОСОБА_6 умови були підтверджені нею, а також зазначено на необхідності оплатити її послуги, як адвоката.

Не задумуючись над протизаконністю пропозиції, ОСОБА_2 почала шукати гроші, оскільки не мала стільки. Не знайшовши вказану суму зателефонувала 09.03.2021 ОСОБА_1 та повідомила про відсутність коштів, у відповідь на що остання сказала, що більше розмовляти не буде.

За декілька днів її син ОСОБА_3 вийшов зі слідчого ізолятора, оскільки йому обрали запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, натомість ОСОБА_5 залишився під вартою у слідчому ізоляторі.

Подальші події ОСОБА_2 описувала зі слів свого сина ОСОБА_3 , який повідомив, що після затримання його доставили до слідчого ізолятора, де працівник поліції йому пояснив, що якщо він бажає вийти на свободу, він має працювати тільки з ОСОБА_1 . Вартість виходу зі слідчого ізолятора та обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою буде коштувати 15000 доларів США. Коли ОСОБА_2 повідомила сину, що не змогла знайти гроші, він сказав, що самостійно знайшов кошти у одного знайомого і їх передали ОСОБА_1 , саме тому, під час судового засідання щодо обрання запобіжного заходу, відповідні органи не наполягали на тримання його під вартою.

Після виходу з СІЗО, ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_1 договір про надання адвокатських послуг, у межах якого, як знає ОСОБА_2 , протягом квітня-червня її син перерахував адвокатці на рахунок близько 456400, 00 грн.

На початку червня 2021 року слідчим Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві до суду було направлено клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою. Зі слів ОСОБА_3 ОСОБА_1 запропонувала сплатити 10000 доларів США і питання буде вирішено, проте він відмовився.

Під час судового засідання 03.06.2021 слідчий та прокурор наполягали на зміні запобіжного заходу та суд заарештував ОСОБА_3 , але визначив суму застави в розмірі 181600,00 грн. ОСОБА_2 оплатила заставу, проте ОСОБА_3 випустили з ізолятора лише 07.06.2021. Незважаючи на внесену заставу над ОСОБА_3 знущались співкамерники. При цьому ОСОБА_1 заявляла їй претензії, що гроші за заставу знайшли, а на оплату її послуг ні. Скарги на роботу адвоката до уваги не приймались.

Незважаючи на вихід із СІЗО ОСОБА_1 продовжувала наполягати на сплаті 10000 доларів США та натякала, що у разі несплати вказаної суми, запобіжний захід все одно буде змінено на більш тяжкий. Так і сталось, 07.07.2021 слідчий зателефонував ОСОБА_10 і запросив на 11 годину прибути до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві для зустрічі з оперативним співробітником ОСОБА_11 . Натомість на ОСОБА_10 вже чекали поняті та йому було вручено подання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою. Виявилось, що ОСОБА_4 , який проходить по справі з ОСОБА_10 подав на нього скаргу, що він нібито погрожував.

При цьому, ОСОБА_2 зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_4 брав в її сина гроші, а коли ОСОБА_10 вийшов із СІЗО він просив ОСОБА_4 їх повернути, але останній відмовив мотивуючи тим, що віддав гроші ОСОБА_1 для власного захисту і перестав брати слухавку. ОСОБА_2 зауважила, що ОСОБА_1 також є захисником ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні.

Також повідомила, що 07.07.2021 вони із сином поїхали до ОСОБА_1 з`ясувати питання, яким чином вона буде захищати ОСОБА_10 , якщо є адвокатом ОСОБА_4 , на що остання відповіді не надала (повідомила лише, що буде з`ясовувати це питання), як і не повідомила за що взяла гроші, вказавши про надання згодом фінансового звіту ОСОБА_10 .

У судове засідання 12.07.2021 ОСОБА_1 не прибула, приславши помічника, який намагався підписати в ОСОБА_10 акт виконаних робіт на суму 245000, 00 грн.

Враховуючи наведені обставини було прийнято рішення обрати іншого адвоката для ведення справи ОСОБА_10 (адвоката Батурина С.В.).

Під час розгляду 14.07.2021 клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_1 заявила, що нібито ОСОБА_2 умовляла її дати хабара працівникам поліції, щоб «зам`яти» справу відносно її сина ОСОБА_10 , хоча насправді усе відбувалось навпаки.

Зі слів ОСОБА_10 конфлікт між ним та ОСОБА_1 виник на фінансових суперечностях, оскільки ОСОБА_10 уважав, що ОСОБА_1 має повернути частину коштів, сплачених авансом, але остання так не вважала.

Натомість ОСОБА_1 написала заяву про замах на вчинення кримінального правопорушення від 24.06.2021. При цьому вона зазначила, що пропозиції про підкуп слідчого їй надходили ще у квітні.

У той же час, за місяць після розірвання договору ОСОБА_1 знову укладає договір із ОСОБА_3 та продовжує здійснювати його захист.

Окрім того, із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_4 повідомив слідчого про тиск із боку ОСОБА_3 . 24.06.2021 слідчий допитав ОСОБА_4 , як підозрюваного за участю адвоката ОСОБА_1, тобто про нібито тиск на ОСОБА_4 із боку ОСОБА_3 їй було відомо ще 24.06.2021.

Незважаючи на наявну інформацію про конфлікт інтересів, про що ОСОБА_1 вказує у своїй заяві, вона не відмовилась від захисту ОСОБА_3 , а продовжувала його здійснювати до 12.07.2021.

Таким чином адвокат ОСОБА_1 не виконувала належним чином обов`язки захисника, чим порушила законні права ОСОБА_3 . Окрім того є підстави вважати, що вона вступила в змову з працівниками поліції та допомагає їм отримувати незаконно грошові кошти через зловживання службовим становищем.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просила КДКА в Київській області прийняти скаргу та провести перевірку наведених доводів і притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, із наступним позбавленням заняття адвокатською діяльністю та виключенням із єдиного реєстру.

Поряд із цим 09.08.2021 ОСОБА_2 направила до Шевченківської окружної прокуратури міста Києва повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене статтями 364, 368 КК України. Оскільки за вказаною заявою відповідним органом не були внесені відповідні відомості до ЄРДР, то така бездіяльність була оскаржена в судовому порядку, внаслідок чого ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.09.2021 (справа № 761/31250/21) прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва зобов`язано внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення відповідно до заяви ОСОБА_2

ОСОБА_1 подала до КДКА в Київській області (вх. № 1058 від 08.09.2021) пояснення щодо скарги ОСОБА_2 (том 1, а.с. 32-35), в яких зазначила, що така скарга не відповідає вимогам Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, оскільки до скарги не додано документів, які б підтвердити родинний зв`язок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також квитанції про сплату за організаційно-технічне забезпечення розгляду скарги.

Окрім того ОСОБА_1 зазначила, що скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою і містить інформацію, що не відповідає дійсності та є тиском на адвоката, виходячи з наступного:

по-перше, про обставини взаємовідносин ОСОБА_2 та якогось ОСОБА_6 , їй взагалі нічого не відомо, оскільки вона перебувала за кордоном та жодних дзвінків від скаржниці не приймала;

по-друге, під час розгляду питання обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , його адвокатом була ОСОБА_12 , а ОСОБА_1 перебувала за кордоном (у Єгипті), тож жодним чином не могла отримати від скаржниці чи її сина грошові кошти;

по-третє, щодо інформації про прибуття в судове засідання 12.07.2021 помічників, то така інформація є недостовірною, оскільки у адвоката відсутні помічники;

по-четверте, 09.07.2021 адвокат подавала слідчому судді Сидорову Є. клопотання про залучення захисника ОСОБА_3 через конфлікт інтересів і неможливість в подальшому надавати йому правову допомогу;

по-п`яте, відмова ОСОБА_2 у спілкуванні в межах кримінального провадження покликана збереженням адвокатської таємниці;

по-шосте, твердження ОСОБА_2 щодо необґрунтованого витрачання грошових коштів суперечать дійсності, оскільки з усіх коштів сплачені податки;

по-сьоме, правова допомога надавалась ОСОБА_3 починаючи з квітня 2021 року належним чином в межах укладеного договору та тарифах, визначених у ньому, що підтверджується підписаними актами наданих послуг.

Разом із тим ОСОБА_1 зазначила, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 порушує запобіжний захід - нічний домашній арешт, впливає на свідків, вчиняє адміністративні правопорушення (стаття 130 КУпАП), що і стало підставою для подальшої зміни йому виду запобіжного заходу на тримання під вартою з визначенням розміру застави. Проте після внесення застави, ОСОБА_3 продовжив порушувати запобіжний захід. Згодом мати ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 із пропозицією дачі хабара слідчим та прокурору, про що нею було написано заяву про кримінальне правопорушення 24.06.2021.

При цьому, у заяві ОСОБА_1 зазначила, що нею надавалась правова допомога за договором № 28-04-2021 від 08.04.2021 та надається правова допомога ОСОБА_3 на підставі договору № 50-05-2021 від 30.05.2021. При цьому договір № 28-04-2021 від 08.04.2021 був достроково розірваний через регулярні порушення його умов та провокування до вчинення неправомірних дій - запропонувати слідчому хабар із метою уникнення відповідальності ОСОБА_3 та перекваліфікування інкримінованої йому статті на іншу, наприклад 309 КК України.

Згодом ОСОБА_3 знову звернувся до ОСОБА_1 за правовою допомогою переконуючи, що більше не буде провокувати її до вчинення неправомірних дій.

Договір № 50-05-2021 від 30.05.2021 діяв до 09.07.2021, коли ОСОБА_1 звернулась до слідчого з клопотанням про залучення іншого захисника у зв`язку з тим, що стало відомо про подання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 на підставі показань іншого підзахисного в цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у зв`язку із чим виник конфлікт інтересів, оскільки ОСОБА_1 також виступала захисником ОСОБА_4 . Тож вона відмовилась від захисту ОСОБА_3 та продовжила захист ОСОБА_4 .

Також ОСОБА_1 у поясненнях повідомила, що ОСОБА_2 неодноразово телефонувала їй з проханням влаштувати зустріч зі слідчим, щоб «домовитись», а потім із вимогою вирішити справу зі слідчим, вказуючи на фінансову можливість. Такими діями намагалась втягнути ОСОБА_1 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 369 КК України.

Водночас ОСОБА_1 наголосила, що усі дії вчинені в рамках чинного законодавства, будь-яких розмов про надання неправомірної вигоди з ОСОБА_3 не велися.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 просила КДКА Київської області залишити скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Членом Дисциплінарної палати КДКА Київської області Степановим Є.В. 30.09.2021 складено довідку за результатами перевірки відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 (том 1, а.с. 45-52), якою встановлено, що проаналізувавши наявні матеріали перевірки, ґрунтовно вивчивши доводи, які були викладені як у скарзі, так і у письмових поясненнях ОСОБА_1 , він уважає, що існують достатні правові підстави для порушення дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 , оскільки здобуті в ході перевірки матеріали дозволяють дійти до попереднього висновку про те, що адвокатом під час здійснення захисту ОСОБА_3 у відповідному кримінальному провадженні не було дотримано принципів законності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів, що є основоположним у здійсненні адвокатської діяльності.

Зі змісту довідки також убачається, що відповідно до договору № 28-04-2021 на ОСОБА_1 був покладений обов`язок здійснення захисту прав та інтересів ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження № 0007746 від 25.12.2020, в якому останній має статус підозрюваного. Між тим, у ході здійснення перевірки, отримані дані про те, що у квітні 2021 року у тому ж самому кримінальному провадженні, адвокат ОСОБА_1 прийняла на себе обов`язок по здійсненню захисту іншого підозрюваного ОСОБА_4 . Вказана обставина не заперечується адвокатом. Разом із тим, відповідно до Правил адвокатської етики, адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими, або вірогідно можуть стати суперечливими, а також за таких обставин надавати їм професійну правничу (правову) допомогу.

Поруч із тим, перевіркою не здобуто будь-яких доказів, які б підтвердили, що адвокат ОСОБА_1 , беручи на себе обов`язок по захисту ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у відповідному кримінальному провадженні, інтереси яких вірогідно могли та в подальшому стали взаємно суперечливими, отримала від обох із них відповідну письмову згоду на їхній захист зі свого боку.

У свою чергу ОСОБА_4 24.06.2021 надавав відносно ОСОБА_3 викривальні свідчення та покази, а також свідчення про тиск на нього вказаною особою, що здійснювалося за участі адвокатки ОСОБА_1 , яка на той момент перебувала одночасно в статусі захисника ОСОБА_3 . Вказані свідчення та доводи стали підставою для клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 .

Таким чином, факт настання реального конфлікту інтересів у здійсненні захисту двох підзахисних мав бути очевидним для адвоката ОСОБА_1 ще 24.06.2021. Натомість вона не відмовилась від захисту ОСОБА_3 аж до 09.07.2021, як і не отримала від вказаних осіб згоди на їх паралельний захист.

Виходячи з наведеного, член Дисциплінарної палати КДКА Київської області дійшов висновку, що в діях адвоката ОСОБА_1 обґрунтовано вбачається ознаки грубого порушення статей 9, 10, 20, 22 Правил адвокатської етики та частини першої статті 46 КПК України. Тож адвокат не виконала обов`язок, покладений на неї пунктом 3 частини першої статі 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», щодо невідкладного повідомлення клієнта про виникнення конфлікту інтересів.

Окрім наведеного перевіркою також було з`ясовано, що незважаючи на дострокове розірвання 28.04.2021 із ОСОБА_3 договору від 08.04.2021 № 28-04-2021, вже через два дні адвокат ОСОБА_1 продовжила виступати захисником ОСОБА_3 у судових засіданнях Шевченківського районного суду м. Києва, чим допустила здійснення представництва інтересів особи у кримінальному провадженні без визначеної законом підстави, що свідчить про порушення принципу законності в адвокатській діяльності.

Також використовуючи отриману інформацію в рамках своєї діяльності ОСОБА_1 24.06.2021 звернулась до правоохоронних органів із заявою про замах на кримінальне правопорушення.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях адвоката ознак вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 3, 4, 5, 7 частини другої статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Окрім того з`ясовано, що надані послуги ОСОБА_1 були оплачені ОСОБА_3 , проте всупереч вимог частини першої статті 35 Правил адвокатської етики, вона не надала звіт із інформацією щодо здійсненої роботи (наданих послуг).

На підставі вказаної довідки та наявних матеріалів, Дисциплінарна палата КДКА Київської області, дійшовши попереднього висновку про те, що ОСОБА_1 під час здійснення захисту ОСОБА_3 , не було дотримано принципів законності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів, що є основоположним у здійсненні адвокатської діяльності, 12.10.2021 прийняла рішення № 209/2021, яким порушила дисциплінарне провадження відносно адвоката ОСОБА_1 та призначила розгляд дисциплінарної справи на 27.10.2021 на 12:00 год. (том 1, а.с. 36-44).

Не погоджуючи з таким рішенням Дисциплінарна палата КДКА Київської області, ОСОБА_1 оскаржила його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - ВКДКА) (том 1, а.с. 53-57). У скарзі вона наголосила, що при прийнятті відповідного оскаржуваного рішення, не прийнято до уваги ті обставини, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самостійно виявили бажання звернутись та обрати саме її в якості захисник своїх інтересів у кримінальному провадженні. У зв`язку з наведеним, необхідності в укладенні письмового договору щодо добровільної згоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на представлення їх інтересів одним захисником станом на момент укладення договорів не виникало. Також бути відсутні підстави, які могли вказувати на конфлікт інтересів між вказаними особами або ж виникнення такого конфлікту у подальшому. Більше того вказані особи не заявляли зауваження чи заперечення щодо одночасного представництва їх інтересів.

Також у скарзі ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_3 , після дострокового розірвання договору, дізнавшись про призначення судового засідання на 30.04.2021, звернувся до ОСОБА_1 із проханням представляти його інтереси в судовому засіданні, оскільки вона обізнана з матеріалами справи, а пошук нового захисника потребує часу. У подальшому, за першої можливості було укладено письмовий договір.

Щодо викривальних свідчень ОСОБА_4 про ОСОБА_3 та наявності конфлікту інтересів, ОСОБА_1 зазначила, що завчасно проінформувала слідчого суддю та слідчого про наявність конфлікту інтересів та подала клопотання про залучення ОСОБА_3 нового захисника.

Щодо подання заяви про замах на кримінальне правопорушення, ОСОБА_1 пояснила, що адвокатську таємницю не розголошувала, оскільки ОСОБА_2 не є її клієнтом, а також зазначила, що вона не мала приховувати злочин - провокування до давання хабаря.

Водночас, станом на 27.10.2021 (розгляд дисциплінарної справи відносно позивачки) ВКДКА скаргу ОСОБА_1 на рішення від 12.10.2021 № 209/2021 про порушення дисциплінарної справи не розглянула.

27.10.2021 КДКА Київської області у складі членів дисциплінарної палати, розглянувши у відкритому засіданні дисциплінарну справу стосовно ОСОБА_1 , за ознаками дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 2, 3, 4, 5 і 7 частини першої статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», встановила в діях адвоката грубі порушення статей 9, 10, 20, 22 Правил адвокатської етики та частини першої статті 46 і частини другої статті 78 КПК України, а відтак і вчинення адвокатом дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2, 3, 4, 5 і 7 частини другої статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме порушення правил адвокатської етики та порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом, у тому числі невідкладне повідомлення про виникнення конфлікту інтересів. Також встановлено порушення адвокатом вимог пункту 3 частини першої, пунктів 1, 2 частини другої статті 21, частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та частини першої статті 35 Правил адвокатської етики.

Окрім наведеного відповідачем було також установлено, що 24.06.2021 саме день надання ОСОБА_4 викривальних свідчень стосовно ОСОБА_3 і написання ним пояснень про тиск на нього з боку останнього, адвокат звернулась із заявою про замах на кримінальне правопорушення, звинувачуючи свого тоді ще клієнта ОСОБА_3 та його матір у пропозиціях надання неправомірної вигоди з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому очевидним є факт того, що адвокат використала свої права як адвокат, всупереч інтересам клієнта та його матері.

Згідно з наданими на питання членів дисциплінарної комісії під час розгляду КДКА Київської області дисциплінарної справи поясненнями ОСОБА_1 убачається, що вона заяву про самовідвід у зв`язку з конфліктом інтересів між клієнтами в одному кримінальному провадженні не заявляла та не подавала (том 3, а.с.195-197).

Також під час засідання дисциплінарної палати КДКА Київської області 27.10.2021 з`ясовано, що перевіркою не здобуто доказів, які б свідчили, що адвокат, беручи на себе обов`язок по захисту ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , інтереси яких вірогідно могли та в подальшому стали взаємосуперечливими, отримала від обох із них відповідну письмову згоду на їхній захист зі свого боку. Окрім того встановлено, що після надання ОСОБА_4 24.06.2021 викривальних свідчень щодо ОСОБА_3 , у присутності ОСОБА_1 , що очевидно свідчить про настання реального конфлікту інтересів, адвокат 06.07.2021, не заявляючи про такий конфлікт інтересів, продовжувала захист ОСОБА_3 , отримувала клопотання про зміну запобіжного заходу та не відмовилась від захисту аж до 09.07.2021 (том 3, а.с. 198-218).

З матеріалів справи також вбачається, що з клопотанням про залучення під час розгляду кримінального провадження іншого захисника ОСОБА_1 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_13 лише 09.07.2021 (вх.№ 65486) (том 1, а.с. 117), в якому повідомила про виникнення конфлікту інтересів між її підзахисними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та неможливість бути представником ОСОБА_3 .

Внаслідок встановлених обставин КДКА Київської області одноголосно прийняла рішення від 27.10.2021 № 227/2021 (том 1, а.с. 59-79), яким вирішила притягнути адвоката ОСОБА_1 , до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктами 2, 3, 4, 5 і 7 частини другої статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та застосувати до неї дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України.

Не погоджуючись із рішенням КДКА Київської області від 27.10.2021 № 227/2021 та вважаючи його протиправним, позивач звернулась із позовом до суду.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI), у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

За приписами частини першої статті 4 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Видом адвокатської діяльності є захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення (пункт 3 частини першої статті 19 Закону № 5076-VI).

Згідно із частиною першою статтею 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

У силу положень пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 21 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний: дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики; на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги; невідкладно повідомляти клієнта про виникнення конфлікту інтересів.

Таким чином, дотримання правил адвокатської етики, надання звіту про виконання договору надання правової допомоги на вимогу клієнта та невідкладне повідомлення про виникнення конфлікту інтересів є імперативними нормами Закону № 5076-VI для адвокатів України, відповідно і для позивачки також.

Водночас судом установлено, що наведені вимоги Закону № 5076-VI позивачкою виконані не були, що підтверджено письмовими доказами у справі.

У свою чергу, звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09.06.2017 (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року від 15.02.2019) затверджені Правила адвокатської етики, які мають на меті уніфіковане закріплення традицій і досвіду української адвокатури в сфері тлумачення норм адвокатської етики, а також загальновизнаних деонтологічних норм і правил, прийнятих у міжнародному адвокатському співтоваристві. Правила адвокатської етики слугують обов`язковою для використання адвокатами системою орієнтирів при збалансуванні, практичному узгодженні своїх багатоманітних, іноді суперечливих професійних прав та обов`язків відповідно до статусу, основних завдань адвокатури і принципів її діяльності, визначених Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законодавчими актами, а також закріплюють єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката.

Статтею 7 Правил адвокатської етики закріплено, що у своїй професійній діяльності адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний використовувати всі свої знання та професійну майстерність для належного захисту й представництва прав та законних інтересів клієнта, дотримуючись чинного законодавства України, сприяти утвердженню та практичній реалізації принципів верховенства права та законності.

Адвокат не має права в своїй професійній діяльності вдаватися до засобів та методів, які суперечать чинному законодавству або цим Правилам.

Відповідно до статті 9 Правил адвокатської етики, адвокат без письмового погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів, не може представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів, інтереси яких є взаємно суперечливими або вірогідно можуть стати суперечливими, а також за таких обставин надавати їм професійну правничу (правову) допомогу.

У разі отримання адвокатом конфіденційної інформації від клієнта, якому він надавав професійну правничу (правову) допомогу, пов`язаної з інтересами нового клієнта при наданні правничої допомоги, адвокат зобов`язаний отримати письмове погодження клієнтів, між якими виник конфлікт інтересів.

Адвокат без письмового погодження з клієнтом, щодо якого виник конфлікт інтересів, не може представляти, захищати клієнта чи надавати йому професійну правничу (правову) допомогу, якщо інтереси клієнта суперечать власним інтересам адвоката.

За відсутності письмового погодження клієнта, в разі виникнення конфлікту інтересів в процесі реалізації адвокатом договору, такий договір має бути розірваний з дотриманням умов, визначених цими Правилами.

Окрім того, за приписами статті 21 Правил адвокатської етики, адвокат може виступати посередником між клієнтами за умови, якщо: між інтересами клієнтів немає конфлікту, або за наявності письмової згоди обох (всіх) клієнтів, інтереси яких представляє адвокат та які є суперечливими; адвокат пояснить кожному з клієнтів сутність відносин посередництва і отримає згоду кожного з клієнтів на їх одночасне представництво; адвокат має достатні підстави вважати, що він зможе зберегти об`єктивність при одночасному представництві інтересів клієнтів і по відношенню до кожного з них виконати свої професійні обов`язки відповідно до закону і вимог Правил.

Таким чином, імперативними нормами Правил адвокатської етики, які є обов`язковими для виконання адвокатами України, установлено обов`язкову письмову форму погодження з клієнтами, щодо яких виник конфлікт інтересів або інтереси яких вірогідно можуть стати суперечливими. А також неможливість представляти або захищати одночасно двох або більше клієнтів без такої письмової їх згоди.

Більше того, згідно із частиною першою статті 46, пункту 1) частини другої статті 78 Кримінального процесуального кодексу України, захисник не має права взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, якщо це суперечить інтересам особи, якій він надає або раніше надавав правову допомогу.

Особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках, якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги.

Водночас із матеріалів справи вбачається, що позивачка наведених вимог ПАЕ не виконала, натомість здійснювала одночасно захист двох клієнтів - підозрюваних в одному кримінальному провадженні, без отримання від них обов`язкового письмового погодження. При цьому очевидність можливого конфлікту інтересів, відповідно до наявних у справі доказів, прослідковується зі самого початку вступу позивачки, як адвокатки відповідних підозрюваних у справу, в якості їх захисника, що нею неправомірно проігноровано.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивачки про те, що клієнти були згодні на захист нею їх обох, оскільки відсутні належні та допустимі докази виконання позивачкою наведених імперативних норм статті 9 Правил адвокатської етики.

Відповідно до частини першої статті 26, статті 27 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках, зокрема, якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

Аналогічні положення містяться у статті 14 Правил адвокатської етики.

Разом із тим, всупереч наведених вимог Закону № 5076-VI та Правил адвокатської етики, що не заперечується самою позивачкою, після дострокового розірвання 28.04.2021 із клієнтом ( ОСОБА_3 ) договору від 08.04.2021 № 28-04-2021, вона продовжувала здійснювати його захист у кримінальному провадженні і наступний договір було оформлено у письмовому вигляді та підписано лише 30.05.2021 № 50-05-2021.

При цьому позивач не наводить доводів та документально не підтверджує існування у період з 28.04.2021 по 29.05.2021 об`єктивних перешкод та/або обставин неможливості укласти зі вказаним клієнтом договору про надання правової допомоги у письмовій формі.

Окрім того, як вже зазначалось вище, відповідно до пункту 2 частини першої статті 21 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги.

Разом із тим, із наявних у справі доказів судом не встановлено виконання позивачкою зазначеного обов`язку щодо надання клієнту звіту про виконання договору про надання правової допомоги. При цьому матеріали справи містять докази сплати клієнтом позивачці суми грошових коштів у розмірі майже 500 000, 00 грн.

Виходячи з наведеного суд доходить висновку про те, що матеріалами справи не спростовано порушення позивачкою проаналізованих вище вимог Закону № 5076-VI та Правил адвокатської етики, що стало підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

При цьому, відповідно до частини другої статті 32 Закону № 5076-VI накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики, що підриває авторитет адвокатури України.

Адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом (частина перша статті 33 Закону № 5076-VI).

Згідно із частиною першою, пунктами 3, 5, 7 частини другої статті 34 Закону № 5076-VI підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є порушення правил адвокатської етики; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом.

За приписами статті 35 Закону № 5076-VI за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1) попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки (частина перша статті 36 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статі 37 Закону № 5076-VI дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Згідно зі статтею 38 Закону № 5076-VI заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Як убачається з матеріалів справи (том 4, а.с. 208) 30.08.2021 голова Дисциплінарної палати КДКА Київської області Степанов Є.В. видав доручення члену Дисциплінарної палати ОСОБА_14 провести перевірку по матеріалах за скаргою ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 .

Тобто твердження позивачки в частині направлення запитів відносно неї головою палати спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, оскільки ОСОБА_14 діяв у межах цього дисциплінарного провадження як член палати.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

За результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката (частина перша статті 39 Закону № 5076-VI).

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду (частина друга статті 39 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статей 40, 41 Закону № 5076-VI дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.

Розгляд дисциплінарної справи здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду справи дисциплінарна палата заслуховує повідомлення члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, про результати перевірки, пояснення адвоката, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, особи, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, та пояснення інших заінтересованих осіб.

Адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, та особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, мають право надавати пояснення, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів, заявляти клопотання і відводи, користуватися правовою допомогою адвоката.

Під час засідання дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ведеться протокол, який підписується головуючим та секретарем засідання.

За результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу.

Рішення оголошується на засіданні дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Копія рішення надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох робочих днів з дня прийняття рішення.

Водночас, відповідачем наведені вимоги Закону № 5076-VI дотримані належним чином, процедура здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення не порушені.

У межах розгляду цієї справи суд може надати правову оцінку рішенню КДКА виключно у контексті дотримання відповідної процедури, не втручаючись у надану відповідачем юридичну оцінку доказам, зібраним у ході процедури проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката на предмет їх достатності.

Аналогічний правовий висновок щодо вказаного викладений Верховним Судом у постанові від 25.06.2018 року у справі № 810/1972/17.

Отже, у межах спірних правовідносин суд повинен перевірити спірне рішення відповідача виключно на предмет наявності критеріїв свавільності, упередженості чи необґрунтованості.

Втім, таких фактів позивачкою не наведено, а судом не встановлено.

Аналогічні твердження стосуються і питання критеріїв «грубого» порушення Правил адвокатської етики. Суд констатує, що такі критерії не визначені на нормативно-правовому рівні, а тому визначення «грубості» дисциплінарного правопорушення, а також обрання суворості дисциплінарного стягнення належить виключно до дискреційних повноважень кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Суд, розглядаючи справи про притягнення до дисциплінарної відповідальності не наділений повноваженнями заміняти відповідний дисциплінарний орган і змінювати покарання на більш м`яке або скасовувати його з підстав недоведеності вини особи.

З приводу порушення принципу співмірності при застосуванні до позивачки дисциплінарного стягнення, суд також зазначає, що правову оцінку рішенню КДКА Київської області в цій частині суд може надати лише з позиції чи діяв відповідач на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд наголошує, що вирішення питання про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності належить до виключної компетенції дисциплінарних органів, а саме Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Наведена позиція суду відповідає сталій практиці Верховного Суду, в якій надавалась оцінка подібних правовідносинам (постанова Верховного Суду від 10.06.2021 року у справі № 826/15590/15).

Водночас, суд критично ставиться до посилання позивачки (зазначених у поясненнях до КДКА) про не встановлення відповідачем пов`язаності скаржниці ОСОБА_2 із ОСОБА_3 та відсутність сплати за організаційно-технічне забезпечення розгляду скарги, з огляду на таке.

Положення Закону України «Про звернення громадян» поширюється на звернення громадян із скаргою стосовно поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

Згідно з приписами статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Вимоги до змісту звернення (скарги) громадянина містяться в статті 5 Закону України «Про звернення громадян», яка передбачає, що в зверненні має бути зазначено: прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

За наведеного, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки (частина перша статті 36 Закону № 5076-VI). Тим більше, ані у ході розгляду дисциплінарної справи відносно позивачки, ані під час розгляду справи в суді, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 є сторонньою особою і не мала права звертатися зі скаргою на дії адвокатки ОСОБА_1 .

Із наданих матеріалів дисциплінарної справи (том 4, а.с.242) убачається, що до скарги було долучено квитанцію про сплату за організаційно-технічне забезпечення скарги.

Щодо посилань позивачки, що відповідач ухвалив оскаржуване рішення через 15 днів після відкриття дисциплінарної справи і не врахував, що 22.10.2021 позивачка звернулась до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою на відкриття дисциплінарної справи відносно неї, суд зазначає таке.

ВКДКА за результатами розгляду скарги позивачки на рішення КДКА Київської області від 12.10.2021 № 209/2021 (том 3, а.с.159-167) прийняла рішення від 29.04.2022 № IV-005/2022, яким скаргу ОСОБА_1 залишила без задоволення, а рішення від 12.10.2021 № 209/2021 - без змін.

Із матеріалів справи вбачається, що у рішенні КДКА Київської області від 12.10.2021 № 209/2021 про порушення дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 зазначено, що розгляд дисциплінарної справи призначено на 27 жовтня 2021 року.

На засіданні 27 жовтня 2021 року позивачкою клопотання про зупинення розгляду дисциплінарної справи до винесення рішення ВКДКА заявлено не було, хоча на думку суду, пунктом 40 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затверджене рішенням Ради адвокатів України 30.08.2014 № 120 зі змінами і доповненнями, у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин (далі - Положення № 120), таке клопотання могло бути предметом розгляду на засіданні Дисциплінарної палати КДКА Київської області.

У контексті повноважень ВКДКА слід відмітити, що у силу статті 52 Закону № 5076-VI, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Так, згідно із частиною другою статті 39 Закону № 5076-VI рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Відповідно до частини третьої статті 39 Закону № 5076-VI рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

У свою чергу, частиною першою статті 40 Закону № 5076-VI передбачено, що дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.

Із системного аналізу вказаних норм Закону вбачається, що існує ймовірність таких випадків, коли скаржники, які оскаржують рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону про порушення дисциплінарної справи, не встигнуть до кінця реалізувати своє право на оскарження рішення про порушення дисциплінарної справи та вже буде прийнято рішення КДКА про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

В даному випадку, станом на 29 жовтня 2021 (дата листа ВКДКА про витребування матеріалів дисциплінарної справи) КДКА Київської області вже було винесено рішення про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності.

Отже, звернувшись до ВКДКА зі скаргою на рішення КДКА про порушення дисциплінарної справи у строк, передбачений частиною третьою статті 39 Закону № 5076-VI, скаржник несе ризики того, що без перегляду рішення про порушення дисциплінарної справи ВКДКА, вже буде прийнято рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності в силу вимог частини першої статті 40 Закону № 5076-VI.

Відповідно до пункту 3.39 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4 - 5 липня 2014 року № 78, з наступними змінами, ВКДКА протягом десяти днів із дня отримання скарги, що відповідає вимогам, які визначені у Положенні № 120, витребовує матеріали дисциплінарної (кваліфікаційної) справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури зобов`язана не пізніше десяти календарних днів з дня отримання листа ВКДКА про витребування зазначених матеріалів направити їх до ВКДКА.

Таким чином, ураховуючи наведені обставини, переглядаючи рішення КДКА Київської області про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката, у зв`язку з наявністю під час розгляду скарги рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, ВКДКА мала в сукупності надати оцінку всім матеріалам дисциплінарної справи, а не лише тим документам, які були наявні на час прийняття рішення про порушення дисциплінарної справи, а також підставам та мотивам, із яких виходила КДКА, ухвалюючи рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, позивачем було оскаржено рішення ВКДКА від 29.04.2022 № IV-005/2022 до Окружного адміністративного суду міста Києва. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2022 у справі № 640/7563/22 було відкрито спрощене позовне провадження.

За наведеного, саме у справі № 640/7563/22 суд має надати обґрунтовану оцінку рішенню ВКДКА від 29.04.2022 по суті, а також його впливу на права та інтереси позивачки.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини порушення позивачем норм Закону № 5076-VI та Правил адвокатської етики підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому відсутні правові підстави для скасування рішення Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 27.10.2021 № 227/2021, яким було притягнуто адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Я.М.Собків