Справа № 520/9175/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 р. Справа № 520/9175/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в зарахуванні довідки № 37 від 27.09.2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум заробітної плати згідно довідки № 37 від 27.09.2017 року, з 25.09.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при обчисленні пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не зараховано довідку № 37 від 27.09.2017 року про заробітну плату за період з 10.11.1994 по 19.07.2004, яку видано підприємством "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки". Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано представнику відповідача до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

До канцелярії суду представником відповідача надано відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що станом на час перерахунку відповідачем пенсії позивача діяли положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких осіб", які в свою чергу не містять застереження про застосування обмеження пенсії максимальним розміром. Також, ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі постанови КМУ №118 від 16.02.2022 з 01.03.2022 та визначено основний розмір пенсії з урахуванням індексації, у межах максимального розміру пенсії.

Відповідно до ч.1 ст. 162 КАС України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права (п.5 ч.2 ст. 162 КАС України).

Суд зауважує, що доводи відзиву на позов жодним чином не відносяться до розгляду даної справи, оскільки містять посилання на здійснення індексації пенсії позивача у межах максимального розміру. Тоді як в позовній заяві мова йде про неврахування пенсійним органом при обчисленні пенсії за віком довідки про заробітну плату.

Зважаючи на те, що відзив на позов містить заперечення без врахування наведених позивачем в позовній заяві обставин, при цьому, представник відповідача у відзиві заперечував проти задоволення позовних вимог, суд не приймає до уваги зміст відзиву на позов.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області з 25.09.2022 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 28.06.1980, з 10.11.1994 по 19.07.2004 позивач працював водієм в Автоколонні №1786 (а.с. 9 - 10). В довідках № 37 від 27.09.2017 року, виданих "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки" (філіал державного унітарного підприємства Московської області "Мосттрансавто"), вказано заробітну плату позивача за період з 10.11.1994 по 19.07.2004, з якої проведено страхові відрахування, про що в них зазначено (а.с. 11 - 12).

20.12.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, направивши в електронному вигляді скаргу, в якій просив повідомити, чи включено при обчисленні пенсії за віком довідки № 37 від 27.09.2017 року про заробітну плату за період з 10.11.1994 по 19.07.2004. В разі неврахування - просив включити в розрахунок пенсії вказаний в довідках заробіток (а.с. 7).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.01.2023 року повідомлено позивача, що відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Пенсію було призначено без врахування довідки № 37 від 27.09.2017 року про заробітну плату за період з 10.11.1994 по 19.07.2004, яку видано підприємством "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки", оскільки відповідно до статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан на території України, який діє на теперішній час. Питання перевірки довідки може бути вирішено після припинення або скасування воєнного стану на території України з урахуванням можливостей поштового зв`язку. Пенсію призначено та обчислено з додержанням вимог чинного законодавства (а.с. 8 ).

В позовній заяві позивач зазначив, що відсутність доступу до підприємства не є безумовною підставою для відмови у перерахунку пенсії за віком, оскільки не підтверджує невідповідності заробітної плати у вказані в ній періоди. При цьому, на вказані в довідках суми заробітної плати нараховано страхові внески, довідки видані на підставі особових рахунків, містять печатки, а також підписи директора та головного бухгалтера.

Не погоджуючись з відмовою пенсійного органу у врахуванні довідок № 37 від 27.09.2017 року про заробітну плату за період з 10.11.1994 по 19.07.2004, виданих "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки" (філіал державного унітарного підприємства Московської області "Мосттрансавто"), при обчисленні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 5 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Порядок №22-1) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Пунктом 2.10 Порядку №22-1 встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Отже, особа, яка бажає перерахувати призначену пенсію за віком, подає до органу, що призначає пенсію, довідку про заробітну плату, видану підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, або якщо підприємство, установа чи організація ліквідовані або припинили своє існування, довідку видану їх правонаступником чи архівною установою. При цьому законодавцем надано органу, що призначає пенсію право у разі необхідності перевіряти обґрунтованість видачі довідки про заробітну плату.

За змістом підпункту "в" пункту 7 Порядку №22-1, заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Поряд з цим, у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: " посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні".

Зазначене також узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24.03.2020 у справі № 280/1411/16-а, від 14.07.2021 у справі №398/932/16-а, від 26.10.2022 у справі №808/1735/18, обставини якої є подібними та враховуються судом при вирішенні даної справи.

Відповідно до частини 2статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

13.03.1992 державами-учасницями СНД підписано Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення, чинна на час звернення позивача та прийняття оскаржуваного рішення органом Пенсійного фонду України, яка закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Угоду було підписано з метою взаємного визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Відповідно до статті 5 вказаної Угоди така розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 6 цієї Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У випадку, якщо в державах-учасниках Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Таким чином, Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав №01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 роки встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Судом встановлено, що в довідках № 37 від 27.09.2017 року, виданих "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки" (філіал державного унітарного підприємства Московської області "Мосттрансавто"), вказано заробітну плату позивача із розбивкою по місяцях за період з 10.11.1994 по 19.07.2004.

В довідках зазначено про всі включені суми здійснених відрахувань: за період до 01.01.1991 - у Фонд соціального страхування повністю, за період з 01.01.1991 по 31.12.2000 в Пенсійний Фонд по встановленим тарифам, за період після 01.01.2022 здійснено сплату ЕСВ. Одноразові та компенсаційні виплати в довідку не включено. Підстава видачі довідки: особові рахунки.

Також вказані довідки завірені печаткою підприємства - "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки" (філіал державного унітарного підприємства Московської області "Мосттрансавто"), містять підписи директора та бухгалтера підприємства.

Суд звертає увагу, що відповідачем не зазначено жодних недоліків стосовно форми чи змісту вказаних довідок.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Зміст наведених норм права дає підстави дійти висновку, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Такий правовий висновок відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 280/8521/20.

Отже, вказаними довідками підтверджено, що позивач з 1994 року по 2004 року отримував заробітну плату у підприємства - "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки" (філіал державного унітарного підприємства Московської області "Мосттрансавто"), з якої сплачено страхові внески до пенсійного фонду російської федерації.

Водночас, в силу зазначених приписів Порядку № 22-1 працівник пенсійного органу під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів та відповідність оформлення таких вимогам законодавства з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, а тому сумніви останнього щодо обґрунтованості видачі документів, зокрема, довідки про заробітну плату для нарахування пенсії, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у врахуванні такої при призначенні (перерахунку) пенсії.

У постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Вказана позиція в подальшому підтримана Верховним Судом у постановах від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі № 127/8001/17.

Як передбачено частиною 3 статті 44 Закон №1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Докази здійснення відповідачем перевірки достовірності даних вказаних в вищезазначених довідках про заробітну плату, зокрема, шляхом направлення відповідних запитів у пенсійний фонд російської федерації, в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що відсутність інформації від пенсійного органу російської інформації щодо підтвердження страхового стажу позивача за період з 10.11.1994 по 19.07.2004 не є підставою для неврахування вказаних періодів трудової діяльності до страхового стажу, що дає право позивачу на призначення / перерахунку його пенсії за віком.

Чинне законодавство України передбачає механізми відшкодування Державі заподіяних їй збитків через виплату пенсії особі внаслідок виявлення після її призначення фактів, які спростовують наявність в особи страхового стажу для призначення пенсії за певний період трудової діяльності внаслідок подання недостовірних документів в підтвердження такої обставини. Водночас, суд переконаний в тому, що в такій соціальній сфері суспільних правовідносин як пенсійне забезпечення, тим паче враховуючи збройну агресію російської федерації проти України та пов`язані з цією обставиною правові та фактичні труднощі в отриманні інформації про страховий стаж за період трудової діяльності в російській федерації, буде непропорційним обмеження такого права особи через те, що вона не довела факт сплати її колишнім роботодавцем (роботодавцями) страхових внесків до пенсійного фонду рф (тим більше за відсутності доказів того, що такі страхові внески не сплачувалися і особа знала про це і не вчиняла жодних дій на усунення такого порушення страхувальником тощо), контроль за справлянням яких покладено на державу в особу компетентних на це її державних органів.

Перекладення на фізичну особу доведення таких обставин щодо сплати страхових внесків для врахування певних періодів трудової діяльності до страхового стажу як передумови для призначення їй пенсії за віком, за факту невчинення пенсійним органом дій щодо перевірки таких обставин (незалежно від наявності причин через які вони не вчинені), при наявності належних записів в трудовій книжці щодо періодів трудової діяльності особи, не може бути визнано судом правомірним втручанням в її право на пенсійне забезпечення, оскільки покладає на особу індивідуальний надмірний тягар.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо неврахування під час обчислення позивачу пенсії за віком довідок № 37 від 27.09.2017 року про заробітну плату за період роботи з 10.11.1994 по 19.07.2004, виданих "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки" (філіал державного унітарного підприємства Московської області "Мосттрансавто"), з підстав неможливості на даний час перевірити дані таких довідок.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на що, наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неврахування довідок № 37 від 27.09.2017 року про заробітну плату за період роботи з 10.11.1994 по 19.07.2004, виданих "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки" (філіал державного унітарного підприємства Московської області "Мосттрансавто") при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з врахуванням довідок № 37 від 27.09.2017 року про заробітну плату за період роботи з 10.11.1994 по 19.07.2004, виданих "АВТОКОЛОННА №1786 м. Химки" (філіал державного унітарного підприємства Московської області "Мосттрансавто"), з 25 вересня 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.