Справа № 500/1901/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1901/23

06 червня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, позивач) звернулося до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.04.2023 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в розмірі 5100 грн у ВП НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державним виконавцем протиправно винесено постанову про накладення штрафу від 26.04.2023, у зв`язку з тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області вживалися дії з виконання рішення суду, тому, вважає, що відсутні підстави для накладення штрафу. Просить врахувати, що державний виконавець, незважаючи на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області неодноразово повідомлялось у Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про добровільне виконання рішення суду в справі №500/2468/22 та зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1979 по 24.05.1982 та з 16.05.1984 по 25.06.1987, та періоду проходження військової служби з 25.05.1982 по 15.05.1984, а також повторний розгляд його заяви від 26.04.2022 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не перевірив добровільне виконання рішення територіальним органом Пенсійного фонду, а, на думку позивача, безпідставно прийняв постанову про накладення штрафу. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.05.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання на адресу суду доказів про сплату судового збору.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України; відповідно до статей 268-269 КАС України встановлено відповідачу - строк до 26.05.2023 для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Просить врахувати, що з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 від 10.03.2023 до дати винесення постанови про накладення штрафу від 26.04.2023, боржник не скористався своїми правами, встановленими Законом №1404-VIII, а саме: не звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, не звернувся до суду із заявою про відстрочку чи розстрочку виконання, а також не надав державному виконавцю відомостей, які б зумовили обов`язкове зупинення виконавчого провадження. Тобто, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду, у вказаний період Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено не було. Вважає, що під час винесення спірної постанови від 26.04.2023 року про накладення штрафу відповідач діяв у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 06.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, враховуючи норми ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що на виконання в Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №500/2468/22, виданий 07.03.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1979 по 24.05.1928, з 16.05.1984 по 25.06.1987 та період проходження військової служби з 25.05.1982 по 15.05.1984, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.04.2022 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

10.03.2023 державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з виконання вказаного виконавчого листа. В даній постанові, зокрема у пункті 2 резолютивної частини зазначено: "Боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів".

06.04.2023 державним виконавцем винесено Постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП НОМЕР_2, з врахуванням ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 у справі №500/2468/22 щодо виправлення описки в тексті описової, мотивувальної та резолютивної частини рішення суду.

26.04.2023 державним виконавцем винесено Постанову про накладення штрафу ВП НОМЕР_2, якою за невиконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №500/2468/22 від 07.03.2023 виданого Тернопільським окружним адміністративним судом та вимоги державного виконавця №5659/03.1-25 від 10.04.2023 накладено та стягнено з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн. Також, в даній Постанові зазначено, що "станом на 26.04.2023 боржником не надано документальне підтвердження повного виконання рішення суду №500/2468/22 від 07.03.2023, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом, а також не повідомлено поважні причини такого невиконання".

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно зі статтею 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. (для юридичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, відповідно до наведених вище правових норм, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що особа звільняється від відповідальності у вигляді штрафу за невиконання судового рішення, якщо на це були поважні причини, тобто обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Тобто, надаючи оцінку тому, чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом), і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк.

У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.01.2020 у справі № 640/9234/19.

Таким чином, приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення, а й встановити причини та впевнитися у відсутності поважних причин його невиконання.

Суд зазначає, що поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 по справі № 420/70/19 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин боржник повинен надати державному виконавцю достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно боржником свідомо не виконано належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Разом з тим, в ході розгляду даної справи судом встановлено, що позивачем вчинялися дії щодо виконання судового рішення у справі №500/2468/22, що вбачається зі змісту листів позивача, направлених на адресу державного виконавця від 28.03.2023, 24.04.2023.

Поряд з цим, в ході розгляду даної справи суду не надано і судом не встановлено доказів, які б свідчили про навмисне невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення Тернопільського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 500/2468/22.

Наведені обставини та норми права дають підстави для висновку що у державного виконавця не було законних підстав для винесення спірної постанови про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин, а відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.04.2023 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в розмірі 5100 грн у ВП НОМЕР_2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 06 червня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 );

відповідач - Західне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ,76018 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.