Справа № 159/2530/23
Суддя: Чалий А. В.
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2530/23
Провадження № 2-а/159/37/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Конашук М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2023 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 08.05.2023 близько 14 год 20 хв, він, керуючи службовим автомобілем марки - RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , належним на праві власності ПрАТ «САВ 92», рухався по вул. Пилипа Орлика, міста Ківерці, Луцького району, Волинської області. Під час руху по вказаній вулиці працівником СРПП ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській Горайчуком С.С., без жодних підстав які є виключною причиною для зупинення транспортного засобу у порядку статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», здійснено зупинку транспортного засобу під керуванням позивача з метою перевірки документів (реєстраційного документу на транспортний засіб та посвідчення водія). Так, здійснюючи проведення вказаної перевірки працівник патрульної поліції звернув увагу на те, що власником транспортного засобу є юридична особа, а сам транспортний засіб нібито не пройшов обов`язковий технічний контроль в порядку статті 35 Закону України «Про дорожній рух», що на його думку є порушенням п.п. 31.3 Б Правил дорожнього руху. Не погоджуючись з такими висновками інспектора патрульної поліції позивачем були надані усні пояснення щодо відсутності у ПрАТ «САВ 92» обов`язку з проведення технічного контролю транспортного засобу з огляду на те, що даний автомобіль є службовим транспортним засобом, який використовується саме для виконання трудових обов`язків, а не для перевезення пасажирів чи вантажу з метою отримання прибутку. Однак, не беручи до уваги надані ним пояснення, працівником патрульної поліції складено постанову серії БАД № 347447 про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.121 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Позивач вважає складену постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною, такою, що не відображає дійсних обставин справи та такою, що підлягає скасуванню. З огляду на вищевикладене, враховуючи факт того, що транспортний засіб RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , є службовим автомобілем який не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, позивач дійшов висновку про незаконність дій працівника патрульної поліції з розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 347447 від 08.05.2023.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.05.2023 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

29.05.2023 розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача.

05.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

В відзиві представник відповідача зазначає, що 08.05.2023 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП старший капрал поліції Горайчук Сергій Сергійович перебував на добовому чергуванні по забезпеченню пропускного режиму на Блокпосту в м. Ківерці. На підставі абзацу 10 п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021 року № 1456, старшим сержантом поліції Горайчуком С.С. було зупинено транспортний засіб RENAULT LOGAN,номерний знак НОМЕР_1 , з метою перевірки документів. Після здійснення зупинки автомобіля водієві ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинки даного транспортного засобу, а в подальшому виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: керування транспортним засобом, без проходження обов`язкового техогляду, та роз`яснено зміст правопорушення. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено із змістом винесеної постанови, та під підпис вручено її копію. Представник відповідача вважає, що позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного об`єктивного доказу на її підтвердження. На думку представника відповідача, в позовній заяві позивач повідомляє завідомо неправдиві факти з метою уникнення адміністративної відповідальності та дискредитування працівників ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції та надає неправдиві відомості. Представник відповідача вважає, що такі дії позивача є зловживанням процесуальними правами. Тобто, ОСОБА_1 подано до суду завідомо безпідставний позов, введено суд в оману шляхом надання недостовірних відомостей з метою прийняття судом рішення на його користь, що є підставою для застосувати до позивача заходу процесуального примусу.

В відзиві представник відповідача зазначає, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 121-3 КУпАП розглянута посадовою особою, яка уповноважена КУпАП розглядати справи про вчинення адміністративних правопорушень, він є суб`єктом владних повноважень, справа розглянута в межах наданих повноважень, при прийняті рішення було оцінено докази за внутрішнім переконанням в їх сукупності та керуючись законом і правосвідомістю. Справа про адміністративні правопорушення розглянута в законний строк, під час виконання службових обов`язків з дотриманням процедури розгляду справи, стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ст. 121 ч. 3 КУпАП, а тому є підстави щодо залишення постанови серії БАД № 347447 від 08.05.2023 без змін, а позовної заяви без задоволення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст. 205 ч.1 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що 08.05.2023 поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП №1 (м.Ківерці) Луцького РУП ГУНП капралом поліції Горайчуком С.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №347447 за ч. 3 ст. 121 КУпАП, згідно якої 08.05.2023 о 14 год 00 хв в м. Ківерці по вул. Пилипа Орлика, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки - RENAULT LOGAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , без проходження обов`язкового технічного огляду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 29 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 31.3 б) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями статті 35 Закону України «Про дорожній рух». Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

У той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Під господарською діяльністю в Господарському кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (стаття 3 ГК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, інвалідів, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Аналіз положень статті 35 Закону України «Про дорожній рух» дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Тобто, однією з визначальних обставин є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів - з метою отримання прибутку.

Господарська діяльність - будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Відповідно до п.п 15 пункту 2 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок) транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку.

Для віднесення автомобіля до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18 липня 1997 року (далі - Правила).

Пунктом 1 цих Правил визначено порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

За змістом пункту 7 Правил дія цих Правил не поширюється на перевезення, які здійснюються:

- транспортними засобами спеціального призначення;

- транспортними засобами, задіяними під час забезпечення обороноздатності, правопорядку та ліквідації наслідків стихійного лиха і надзвичайної ситуації;

- службовими легковими автомобілями;

- транспортними засобами, які належать фізичним особам і використовуються ними для задоволення власних потреб, що не має на меті отримання прибутку.

Відповідно до матеріалів справи, транспортний засіб марки «RENAULT LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , повною масою 1545 кг, являється загальним легковим седаном та належить ПРаТ «САВ 92».

Крім того, у відповідності до наказу № 25-Л від 06.02.2023 «Про закріплення автомобіля», автомобіль марки «RENAULT LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , закріплений за ОСОБА_1 , як службовий та не використовується для отримання прибутку.

Суд зазначає, що автомобіль, яким керував позивач, є службовим автомобілем, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

Подібна правова позиція уже була висловлена Верховним Судом у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 678/483/17 та у постанові від 08 липня 2020 року у справі №731/186/17.

Дослідивши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає твердження відповідача про те, що якщо транспортний засіб використовується в службових цілях для забезпечення господарської діяльності юридичної особи в цілому, то він підлягає обов`язковому проходженню технічного контролю необґрунтованими.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів про те, що автомобіль марки «RENAULT LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач 08.05.2023 року, використовується як таксі або автомобіль для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку відповідачем не надано.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В п. 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

А тому, враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки належним способом захисту порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 251, 271, 272, 279, 283, 286 КАС України,

суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 347447 від 08.05.2023 - скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ