Справа № 160/7018/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2023 року Справа № 160/7018/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
06.04.2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коваль Олександр Володимирович звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в не зарахуванні періодів роботи у відповідний пільговий стаж згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", (підземні роботи) ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи: з 01.04.1996 року по 26.01.2001 року - електрослюсар розряду з повним робочим днем під землею на Шахті "Рассвет"; з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП "Шахта "Вінницька-2" ДП "Шахта Вінницька-2" "Дирекція по реструктуризації шахтового фонду"; з 01.10.2014 року по 15.03.2017 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу"; з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року та 01.10.2014 року по 15.03.2017 року - на посаді гірника очисного забою, зарахувати до пільгового стажу в провідних професіях не менше 20 років та зробити відповідний перерахунок, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з дати звернення, а саме з 09.10.2020 року, з урахуванням норм ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Також просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності другої групи, внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) з 09.10.2020 року. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 року по справі № 160/5935/21, яке набрало законної сили 27.07.2021 року, ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 09.10.2020 року з урахуванням висновків суду. Розмір пенсії обчислено, виходячи із загального страхового стажу, зарахованого по 31.10.2020 року, що складає 58 років, з урахуванням додаткового стажу 17 років 03 місяці 21 день, стажу за Списком № 1 - 20 років, в тому числі на підземних роботах - 1 рік 4 місяці 3 дні. Пенсійну справу ОСОБА_1 було переглянуто з 09.10.2020 року. До пільгового стажу на підземних роботах зараховано періоди роботи згідно даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Після проведення перерахунку загальний страховий стаж (зарахований по 31.10.2020 року) складає 59 років 3 дні, з урахуванням додаткового стажу 17 років 03 місяці 21 день, в тому числі на підземних роботах - 13 років 4 місяці 5 днів, за Списком № 1 - 7 років 4 місяці 27 днів, що недостатньо для обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Вважає, що даний підрахунок пільгового та страхового стажу не відповідає чинному законодавству, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 05.05.2023 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
18.05.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через підсистему «Електронний суд» та 23.03.2023 року на електронну адресу суду надійшли ідентичні за змістом письмові відзиви на адміністративний позов, в яких відповідач не погоджується з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві та вважає їх необгрунтованими з наступних підстав. ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 09.10.2020 року та отримує пенсію по інвалідності від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 19.11.2020 року. Вважає, що відсутні підстави для зарахування періодів роботи з 01.04.1996 року по 26.01.2001 року - електрослюсар розряду з повним робочим днем під землею на Шахті "Рассвет"; з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП "Шахта "Вінницька-2" ДП "Шахта Вінницька-2" "Дирекція по реструктуризації шахтового фонду"; з 01.10.2014 року по 15.03.2017 року - гірник: очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу"; з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року та 01.10.2014 року по 15.03.2017 року - на посаді гірника очисного забою, до пільгового стажу в провідних професіях не менше 20 років та зробити відповідний перерахунок, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, оскільки зазначена норма застосовується виключно для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отже, зазначена вимога позивача є передчасною. Крім того, позовні вимоги щодо зобов`язання зарахувати період роботи з 01.04.1996 року по 26.01.2001 року на посаді «електрослюсар розряду» з повним робочим днем під землею на Шахті "Рассвет" до стажу роботи як провідної професії відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, вважає протиправними, оскільки зазначена професія не відноситься до провідної професії, перелік яких чітко визначений безпосередньо в ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності другої групи, внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) з 09.10.2020 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 року по справі № 160/5935/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково:

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи:

з 01.04.1996 року по 03.07.1996 року - електрослюсар 3 розряду з повним робочим днем під землею на Шахті "Рассвет";

з 04.07.1996 року по 26.01.2001 року - електрослюсар 4 розряду з повним робочим днем під землею на Шахті "Рассвет";

з 05.02.2001 року по 08.01.2003 року - електрослюсар підземний 4-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу";

з 09.01.2003 року по 31.03.2005 року - електрослюсар підземний 3-го розряду з повним робочим днем під землею;

з 01.04.2005 року по 02.10.2006 року - електрослюсар підземний 4-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу";

з 03.10.2006 року по 01.10.2006 року - учень гірника очисного вибою підземний з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу";

з 02.10.2006 року на 11.12.2006 року - навчання на курсах по професії гірника очисного вибою на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу";

з 12.12.2006 року по 11.05.2008 року - гірник очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу";

з 01.10.2008 року по 16.03.2009 року - гірник очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею на ТОВ "УГЛЕРОД-С";

з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП "Шахта "Вінницька-2" ДП "Шахта Вінницька-2" "Дирекція по реструктуризації шахтового фонду";

з 01.12.2009 року по 20.01.2010 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею в ТОВ "ФОНД-2"

з 06.08.2010 року по 25.03.2012 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею в ТОВ "ФОНД-2";

з 03.04.2012 року по 29.10.2012 року - гірник очисного забою 4-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу";

з 30.10.2012 року по 15.03.2017 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу".

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 09.10.2020 року - дня призначення пенсії по інвалідності;

- у задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

На виконання рішення суду від 25.06.2021 року по справі № 160/5935/21, яке набрало законної сили 27.07.2021 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 09.10.2020 року з урахуванням висновків суду.

13.03.2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із адвокатським запитом з питання пенсійного забезпечення та розрахунку пенсії, в якому просив здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.03.2023 року №0400-010304-8/34881 позивачу було відмовлено у здійсненні такого перерахунку пенсії та зазначено наступне. На виконання рішення суду від 25.06.2021 року по справі № 160/5935/21 розмір пенсії обчислено, виходячи із загального страхового стажу, зарахованого по 31.10.2020 року, що складає 58 років, з урахуванням додаткового стажу 17 років 03 місяці 21 день, стажу за Списком № 1 - 20 років, в тому числі на підземних роботах - 1 рік 4 місяці З дні. Згідно із записами трудової книжки та даними реєстру застрахованих осіб заявник в період з 05.02.2001 року по 11.05.2008 року та з 03.04.2012 року по 15.03.2017 працював у ПАТ "ДТЕК шахта Комсомолець Донбасу". Згідно даних системи ІКІС ПФУ: Підсистема "Відомості з реєстру страхувальників" шахта Комсомолець Донбасу 03.06.2015 року перереєстрована за адресою: м. Добропілля, Донецька область. До зазначеної дати шахта була зареєстрована за адресою: м. Кіровське, Донецька область (неконтрольована українською владою територія). Враховуючи вищезазначене, пенсійну справу ОСОБА_1 було переглянуто з 09.10.2020 року. До пільгового стажу на підземних роботах зараховано періоди роботи згідно даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Після проведення перерахунку загальний страховий стаж (зарахований по 31.10.2020 року) складає 59 років 3 дні, з урахуванням додаткового стажу 17 років 03 місяці 21 день, в тому числі на підземних роботах - 13 років 4 місяці 5 днів, за Списком № 1 - 7 років 4 місяці 27 днів, що недостатньо для обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Вважаючи, що даний підрахунок пільгового та страхового стажу не відповідає чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

На підставі статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно із абзацом 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, до працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та яким встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як визначено пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Як вбачається із копії трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 від 21.02.1978 року, останній працював:

- в період з 01.04.1996 року по 26.01.2001 року - електрослюсарем розряду з повним робочим днем під землею на Шахті "Рассвет";

- в період з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року - гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП "Шахта "Вінницька-2" ДП "Шахта Вінницька-2" "Дирекція по реструктуризації шахтового фонду";

- в період з 01.10.2014 року по 15.03.2017 року - гірником очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу".

Згідно даних системи ІКІС ПФУ: підсистема "Відомості з реєстру страхувальників" шахта Комсомолець Донбасу 03.06.2015 року перереєстрована за адресою: м. Добропілля, Донецька область. До зазначеної дати шахта була зареєстрована за адресою: м. Кіровське, Донецька область (неконтрольована українською владою територія).

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесений відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Також матеріали даної справи містять копії довідок, з яких вбачається інформація про атестацію робочого місця позивача за списком № 1 за спірні періоди, а саме від 13.04.2021 року №03-1801, від 01.02.2021 року №03-457, від 15.08.2016 року №841, видані ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу", а також копії наказів ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу" про результати атестації робочих місць по умовам праці від 02.12.2015 року №586, від 08.02.2021 року №03-463, від 28.03.2000 року №376, від 14.12.2005 року №1304, від 03.12.2010 року №1729.

Таким чином, наявність у позивача підземного стажу за списком № 1 у спірні періоди з 01.04.1996 року по 26.01.2001 року, з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року та з 01.10.2014 року по 15.03.2017 року повністю підтверджена трудовою книжкою позивача серія НОМЕР_1 від 21.02.1978 року, вищезазначеними довідками та відповідними наказами.

Щодо вищезазначених довідок, які видані підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній території, суд зазначає наступне.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України»

Статтею 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року № 05/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких віднесено певні населені пункти Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено також населений пункт, в якому знаходиться підприємство, де працював позивач в Донецькій області.

Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року № 1207-VII та постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17.03.2015 року № 254-VIII, територію Автономної Республіки Крим та окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської області, визнано тимчасово окупованими територіям.

Згідно з частиною другою та частиною третьою статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване їй право на пенсійне забезпечення.

Крім того, з огляду на приписи п. 4.7 Порядку № 22-1 відсутність у пенсійного органу можливості реалізувати свої повноваження щодо перевірки достовірності даних, наведених у довідках про пільговий характер роботи позивача, не може позбавляти позивача права на належне пенсійне забезпечення.

Відповідачами не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення пенсійним органом дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей, зазначених у спірній довідці.

Проте, за приписами законодавства, саме пенсійний орган наділений повноваженнями вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб.

Отже, у разі сумніву щодо достовірності відомостей, зазначених у довідці, відповідач мав право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також був зобов`язаний роз`яснити позивачу право надати додаткові первинні документи, які підтверджують пільговий характер роботи позивача у спірний період до 2000 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Тобто, атестація робочих місць полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Порядок та умови проведення такої атестації набули чинності з 21.08.1992.

Відповідно до Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року № 205 в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Отже, атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначеної позиції дотримується й Верховний Суд в постанові від 23.10.2018 року в справі № 348/1079/17), постанові від 18 вересня 2018 року по справі № 345/3301/17 та постанові від 01.11.2018 року № 455/1053/16-а, в яких Верховний Суд зокрема зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

На підставі викладеного, періоди роботи позивача з 01.04.1996 року по 26.01.2001 року, з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року та з 01.10.2014 року по 15.03.2017 року мають бути зараховані повністю до пільгового підземного стажу позивача за списком № 1.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи: з 01.04.1996 року по 26.01.2001 року - електрослюсар розряду з повним робочим днем під землею на Шахті "Рассвет"; з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП "Шахта "Вінницька-2" ДП "Шахта Вінницька-2" "Дирекція по реструктуризації шахтового фонду"; з 01.10.2014 року по 15.03.2017 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу"; та зробити відповідний перерахунок, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Також відповідача слід зобов`язати здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з дати звернення, а саме з 09.10.2020 року, з урахуванням норм ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Щодо позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суму завданої моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до роз`яснень, які викладено в у п. п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, позивачем не надано жодних доказів, які б обґрунтовували факт наявності втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, та як наслідок підтверджували наявність моральної шкоди, що в свою чергу свідчить про неналежність її підтвердження.

Позивачем не доведено, що вчинення відповідачем оскаржуваних дій призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди на користь позивача у розмірі 100000,00 грн.

Що стосується доводів відповідача про пропуск строку звернення до суду позивачем, суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, листами від 05.01.2023 року за № 472-35326/К-03/8-2800/23 та від 17.03.2023 року за №0400-010304-8/34881 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії.

В постанові Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 зроблено правовий висновок, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду не пропущено.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.

Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Згідно ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 72-77, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування періодів роботи у відповідний пільговий стаж згідно частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", (підземні роботи) ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди роботи: з 01.04.1996 року по 26.01.2001 року - електрослюсар розряду з повним робочим днем під землею на Шахті "Рассвет"; з 01.04.2009 року по 16.05.2009 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВП "Шахта "Вінницька-2" ДП "Шахта Вінницька-2" "Дирекція по реструктуризації шахтового фонду"; з 01.10.2014 року по 15.03.2017 року - гірник очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем під землею на ВАТ "Шахта Комсомолець Донбасу"; та зробити відповідний перерахунок, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з дати звернення, а саме з 09.10.2020 року, з урахуванням норм ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна