Справа № 200/18788/17
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

06 червня 2023 року справа 200/18788/17

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.04.2023 (суддя Кондрашов І.А.) про закриття провадження про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виплату нарахованої пенсії та стягнення морально шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.09.2021, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.12.2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 нараховану пенсію в сумі 322' 662гр77коп та стягнута моральна шкода в сумі 150' 000гр (т2ас114,151).

Рішення отримано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 12.01.2022 (т2ас155), позивачу 27.01.2022 виданий виконавчий лист (т2ас157).

ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 15.09.2021. Вказує, що відповідач виплатив пенсію в сумі 322' 662гр77коп, але відмовляється виплачувати моральну шкоду в сумі 150' 000гр (т2ас158).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.02.2022 встановлений судовий контроль та зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протягом 30 днів подати звіт про виконання судового рішення (т2ас161).

У поданому звіті №0400-010902-7/45557 від 29.04.2022 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомило що виконавчий лист про стягнення моральної шкоди в сумі 150' 000гр має бути поданий до державного казначейства. У ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відсутні кошти для виплати стягнутої моральної шкоди (т2ас168).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.09.2022 прийнятий звіт ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (т2ас178).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.112022 задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 , скасована ухвала Бабушкінського районного суду від 09.09.2022 та справа направлена для продовження розгляду (т2ас190).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.12.2022 продовжений розгляд справи та зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області протягом 30 днів подати звіт про виконання судового рішення (т2ас194).

У поданому звіті №0400-010902-7/22186 від 17.02.2023 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторило попередній звіт №0400-010902-7/45557 від 29.04.2022 (т2ас200).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.04.2023 закрито провадження про встановлення судового контролю. Прийняте рішення суд мотивував тим, що відповідно до статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», рішення про стягнення коштів з державних органів виконуються органами державного казначейства. ОСОБА_1 отримав виконавчий лист про стягнення моральної шкоди в сумі 150' 000гр та пред`явив його до казначейства (т2ас222).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу про закриття провадження, посилаючись на її безпідставність (т2ас227).

Надаючи оцінку законності оскаржуваної ухвалі, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закриваючи провадження про встановлення судового контролю, суд першої інстанції необгрунтовано відхилив положення статті 124 Конституції України, частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини 2 статті 14, частини 1 статті 370 КАС України про обов`язковість судових рішень для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Європейський суд з прав людину у рішенні від 19.03.1997 у справі Хорнсбі проти Греції констатував, що пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожній особі розгляд судом спорів про її цивільні права і обов`язки. У такий спосіб реалізується право на суд, найважливішим аспектом якого є право доступу до правосуддя, тобто право звертатись до суду в цивільних справах. Однак це право стало б ілюзією, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не діючим на шкоду однієї із сторін. Важко уявити, що стаття 6 Конвенції, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії: справедливий, публічний, швидкий розгляд, залишила реалізацію судових рішень без захисту. Якщо вважати що стаття 6 Конвенції говорить тільки про доступ до правосуддя і судового процесу, то це, імовірно, привело б до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що договірні держави зобов`язались дотримуватись, коли вони ратифікували Конвенцію. Виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як невід`ємна частина суду в розумінні статті 6 Конвенції.

Суд першої інстанції не дав оцінку тому, що судове рішення в частині стягнення моральної шкоди в сумі 150' 000гр не виконується майже півтора року, що є безумовним та очевидним порушенням статті 6 Конвенції про право на справедливий суд.

Відтак, закриття провадження про встановлення судового контролю лише з тієї підстави що рішення має виконуватись органами казначейства є занадто формальним та непропорційним порівняно з порушенням прав позивача, яких він зазнає внаслідок тривалого невиконання судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу призначень, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ №845 від 03.08.2011, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами казначейства в порядку черговості надходження таких документів до органів казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників в межах бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань, залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до абзацу 1 пункту 26 Порядку, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених в затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та в разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань, залишків коштів на рахунках.

Відповідно до абзацу 2 пункту 26 Порядку, безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ в частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.

Відповідно до абзацу 5 пункту 26 Порядку, орган казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, в межах бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Відповідно до пункту 27 Порядку, для здійснення безспірного списання коштів орган казначейства відображає в обліку бюджетні зобов`язання боржника. Погашення таких бюджетних зобов`язань здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань боржника. Одночасно боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані привести у відповідність із такими бюджетними зобов`язаннями інші взяті ним бюджетні зобов`язання.

Відповідно до абзацу 1 пункту 31 Порядку, в разі коли за визначеними органом казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування, кошти на рахунках або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 32 Порядку, безспірне списання коштів з рахунків боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, здійснюється органом казначейства з моменту відкриття асигнувань, надходження коштів на рахунок на підставі розрахункового документа.

Відповідно до другого речення абзацу 1 пункту 33 Порядку, в разі встановлення боржнику бюджетних асигнувань після передачі до казначейства документів та відомостей, орган казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника.

З аналізу перелічених норм випливає, що стягнення присудженої позивачу моральної шкоди в сумі 150' 000гр має здійснюватись в межах бюджетних призначень ГУ ПФУ в Дніпропетровській області шляхом списання коштів з рахунків. І тільки в разі відсутності бюджетних призначень за рахунок коштів за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З поданих звітів вбачається що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не вчиняло ніяких дій щодо отримання бюджетних асигнувань, не передбачало в кошторисах виділення бюджетних призначень, ніяким чином не коригувало свої бюджетні зобов`язання з метою виплати ОСОБА_1 стягнутої моральної шкоди в сумі 150' 000гр.

В пунктах 46, 48, 52 рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі Іванов проти України зазначено, що від особи, яка домоглась винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. В таких справах державний орган, який було належним чином проінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Відсутність у заявника можливості домогтись виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням того, що рішення суду в частині стягнення моральної шкоди в сумі 150' 000гр майже півтора року не виконується з вини відповідача, районний суд має надати новий строк для подання звіту та вирішити питання накладання штрафу на начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за невжиття заходів, направлених на виконання рішення суду.

Керуючись статтями 241 - 244, 315, 320 - 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.04.2023 про закриття провадження про встановлення судового контролю.

Справу направити для продовження розгляду до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили з 06.06.2023 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко