Справа № 567/1418/22
Суддя: Василевич О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/1418/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі та закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00001518 від 31.10.2022р. та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову зазначає, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00001518, винесеною 31.10.2022 р. головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн.

Зазначена постанова мотивована тим, що 17.09.2022 р. об 11 год. 43 хв. за адресою Н-25, км 207 + 225 Рівненської області, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортних засіб КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України : навантаження на здвоєнні осі транспортного засобу на 24 % (3,854 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 16 тон та відстані між осями від 1 м до 1,3 м, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Вищевказану постанову вважає незаконною, необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що він зареєстрований як фізична особа підприємець та здійснює діяльність за основним видом економічної діяльності 49.41 вантажний автомобільний транспорт.

17.09.2022 року з використанням належних йому на праві власності вантажного самоскида марки КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_1 , повна маса якого 19150 кг, маса без навантаження 9150 кг, та спеціалізованого причіпа, пр-самоскид-Е, СЗАП 8527, д.н.з. НОМЕР_2 , повна маса якого 11500 кг, маса без навантаження 4850 кг, здійснювалося перевезення каменю вагою 10 000 кг, який знаходився в кузові автомобіля, та відсіву вагою 6800 кг, який знаходився у кузові причіпу, загальна маса автомобіля становила 19 150 кг, загальна маса причіпу 11 650 кг, та загальна маса автопоїзда 30 800 кг, що відповідає технічним параметрам автомобіля та з дотриманням параметрів, дозволених п.22.5 ПДР України та Правил проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року.

Вважає, що оскаржувана постанова містить формальне викладення фабули адміністративного правопорушення, що не відповідає тим параметрам, які нібито були зафіксовані та зазначені в оскаржуваній постанові.

У зв`язку з викладеним просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00001518 від 31.10.2022р. та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 17 листопада 2022 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався.

06.01.2023 р. позивач ОСОБА_1 подав до суду додаткові письмові пояснення в обгрунтування доводів, викладених в адміністративному позові, згідно яких зазначив, що вірно встановлена міжосьова відстань у керованому ним транспортному засобі має суттєве та вирішальне значення для правильного вирішення справи та прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності чи про закриття провадження у справі, оскільки відповідно до підпункту «в» п.22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують навантаження : на здвоєні осі, якщо на відстань між осями від 1 м до 1,3 м, - для доріг державного значення - 16 т, для доріг місцевого значення - 10 т; на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 м до 1,8 м при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 т, - для доріг державного значення - 19 т, для доріг місцевого значення - 11,5 т.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові було встановлено кількість вісей та відстань між ними, а саме : кількість вісей 5 шт., спарені колеса 2 вісь, 3 вісь, 4 вісь, 5 вісь; відстань між вісями 1-2 : 2700 мм, 2-3 : 1290 мм, 3-4 : 3630 мм, 4-5 : 3810 мм.

Вказує, що згідно іншої постанови по справі про адміністративне правопорушення складеної відносно нього відповідачем 21.12.2022 року, було встановлено у вищевказаному автопоїзді таку ж саму кількість вісей - 5 шт. та спареність коліс 2 вісь, 3 вісь, 4 вісь та 5 вісь, проте відстань між вісями була іншою - 1-2 : 2810 мм, 2-3 : 1290 мм, 3-4 : 3620 мм, 4-5 : 3780 мм, та вказує на те, що зафіксовані параметри одного і того ж транспортного засобу щодо відстані між осями відрізняються.

Позивач зазначає, що згідно оскаржуваної постанови відстань між здвоєними осями (2-3 вісь) керованого позивачем автомобіля становить 1290 мм та розрахунок максимального дозволеного навантаження на здвоєні осі здійснювався виходячи з показника у 16 тон, що на думку позивача є не вірним, оскільки згідно габаритного малюнку самоскида КАМАЗ колеса на 2 та 3 осях є спареними і відстань між здвоєними осями (2-3 вісь) становить 1320 мм, а тому розрахунок максимального дозволеного навантаження на здвоєнні осі для даного автомобіля повинен був здійснюватися виходячи з показника 19 тон.

Відповідач після отримання додаткових письмових пояснень позивача надав свої письмові пояснення, згідно яких заперечив наявність різниці відстаней між вісями 2-3, яка у постановах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, складених у різний час, є однаковою та становить 1290 мм, а відтак при здійснення розрахунку % перевищення максимального навантаження на здвоєні осі необхідно виходити з показника 16 тон, що відповідає відстані між осями від 1 до 1,3м. Крім того, відповідач зазначив, що в залежності від маси вантажу, яку перевозить транспортний засіб відстань між осями такого транспортного засобу під дією вантажу може деформуватися. Згідно вищевказаних постанов, на які посилається позивач, зафіксовані різні загальні маси, відповідно і відстань між осями, в залежності від навантаження автомобіля, коливається.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, є правовим актом індивідуальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2022 р. головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. винесено відносно ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА №00001518, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 17.09.2022 року об 11 год. 43 хв. на автодорозі Н-25, км 207 + 225 Рівненської області, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України : навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 24 % (3,854 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 16 тон та відстані між осями від 1 м до 1,3 м, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 20.11.2017 р. позивач ОСОБА_1 зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності та здійснює діяльність за основним видом економічної діяльності вантажний автомобільний транспорт (код 49.41).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , вантажний самоскид «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на позивача ОСОБА_1 , та згідно іншого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , спеціалізований причіп ПР-самоскид-Е марки «СЗАП 8527», д.н.з. НОМЕР_2 , також зареєстрований на позивача ОСОБА_1 .

З доводів позивача та видаткової накладної №11664 від 17.09.2022 р. судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з використанням належного йому на праві власності транспортного засобу «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , та спеціалізованого причіпа самоскида «СЗАП 8527, д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював перевезення вантажу, вага відправленого вантажу складала 16800 кг, в тому числі камінь - 10000 кг та відсів - 6800 кг.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч.2 ст.132-1 КУпАп передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і велиговаговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі : 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% .

Відповідно до примітки зазначеної статті, підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої ч.1 і 2 цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ч.1 ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Статтею 14-3 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Згідно ст.279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням п.22.5 ПДР України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, порушення якого ставиться у провину позивачу, встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли хоча б один з їх параметрів не перевищує гранично допустимі максимальні значення, зокрема :

- підпунктом «в» п.22.5 ПДР України передбачено максимальні значення навантаження на вісь (в залежності від їх кількості та відстані одна від одної), в тому числі, встановлено максимальне значення навантаження на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1 до 1,3 метра, для доріг державного значення 16 т, та для доріг місцевого значення 10 т; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни, для доріг державного значення - 19 т, та для доріг місцевого значення - 11,5 т.

Водночас пунктом 22.5 ПДР України передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18 січня 2001 р. «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ №1174 від 27.12.2019 року.

Відповідно до п.7 вказаного Порядку фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Пунктами 11-17 вказаного Порядку визначено, що автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Судом встановлено, що габаритно-ваговий контроль проводився у пункті автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі Н-25, км 207 + 225 Рівненської області.

За результатами автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення вагові та інші параметри транспортного засобу КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_1 , та спеціалізовано причіпа «СЗАП 8527», д.н.з. НОМЕР_2 , становили: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса 2 вісь, 3 вісь, 4 вісь, 5 вісь; відстань між вісями 1-2 : 2790 мм, 2-3 : 1290 мм; 3-4 : 3630 мм; 4-5 : 3810 мм; навантаження на вісь 1 - 4800 кг, на вісь 2 - 12129 кг, на вісь 3 - 11 507 кг; на вісь 4 8100 кг, на вісь 5 6923 кг, загальна маса - 43 459 кг.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, розрахунок % перевищення позивачем встановлених вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами виконано згідно наступної формули : % перевищення = (( Х факт. Х норм. похибка пристрою) / Х норм. ) х 100 %, та з урахуванням похибки вимірювального пристрою, передбаченої ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь», судом встановлено, що перевищення маси по здвоєним осям становить 24 %, виходячи з наступного розрахунку ((23 636 кг - 16 000 кг - (23636кг х 16 %)) / 16 000 кг) х 100 % = 24 %, де 23 636 кг навантаження на здвоєні 2-3 осі, 16 000 кг максимальне значення навантаження на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1 до 1,3 метра, 16 % - значення похибки для параметру навантаження на здвоєні осі транспортного засобу згідно вищевказаного ДСТУ OIML R 134-1:2010.

Судом встановлено, що перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , мало місце на 24 % (3,854 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєнні осі з відстанню між осями від 1 м до 1,3 м 16 тон, в тому числі зафіксовано на фотокартках із зображенням транспортного засобу та його номерного знаку, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення.

Доводи позивача, викладені у додаткових письмових поясненнях щодо необхідності здійснення розрахунку максимального навантаження виходячи з показника 19 тон, на переконання суду, є помилковими, оскільки такий показник може бути застосований за наявності одночасно двох умов : 1) відстань між осями від 1,3 до 1,8 м при спарених колесах, 2) навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тон. Та як вбачається з фактично зафіксованих параметрів навантаження та долучених фотографій вісь 2 та 3 є здвоєними та мають спарені колеса, водночас навантаження на вісь 2 складає 12 129 кг та на вісь 3 11507 кг, що в кожному окремому випадку перевищує 9,5 тон, а відтак параметр максимального значення, передбачений підпунктом «в» п.22.5 ПДР, на який вказує позивач, в даному випадку при розрахунку % перевищення максимального навантаження не може бути застосований (взятий до уваги).

Доводи позивача про те, що згідно габаритного малюнку самоскиду КАМАЗ відстань між здвоєними осями (2-3 вісь) становить 1320 мм суд до уваги не приймає, оскільки як вбачається з наданого позивачем малюнку із графічним зображенням розмірів транспортного засобу, він стосується іншої модифікації самоскида «КАМАЗ 55111», окрім того з наданих позивачем постанов у справах про адміністративні правопорушення, складених відносно позивача у різний час, було зафіксовано однакову відстань між здвоєними осями (2-3 вісь), яка становила 1290 мм, а відтак доводи позивача про те, що розрахунок % перевищення вагової норми виконано невірно у зв`язку із застосуванням показника максимального навантаження на здвоєні осі 16 тон (якщо відстань між осями від 1 до 1,3 м), а не 19 тон (якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 м при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни) є неспроможними та суд відхиляє їх.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в залежності від маси вантажу, яку перевозить транспортний засіб відстань між осями такого транспортного засобу під дією вантажу може деформуватися. Згідно вищевказаних постанов, на які посилається позивач, зафіксовані різні загальні маси, відповідно і відстань між осями, в залежності від навантаження автомобіля, коливається.

Крім наведеного, суд звертає увагу на те, що наявність видаткової накладної №11664 від 17.09.2022 року не свідчить про відсутність факту перевищення ваги, оскільки така накладна не є документом суворої звітності (обліку), а тому не може мати визначальний (пріоритетний) вплив в межах даної справи та повинна оцінюватись в сукупності з іншими доказами. Видаткова накладна є документом довільної форми комерційно-господарського характеру, що складається суб`єктами підприємницької діяльності з метою обліку товарно-матеріальних цінностей.

На переконання суду видаткова накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності видаткової накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, визначено Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021р. №512.

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Згідно з п.2 Розділу ІІ Інструкції №512, уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Таким чином, враховуючи, що сформована системою в автоматичному режимі постанова виноситься без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512, а також враховуючи, що ні Порядком №1174, а ні Інструкцією №512 не передбачено перед винесенням постанови складення будь-яких інших матеріалів (актів, довідок зважування тощо), можливість перевірити правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП виникає у уповноваженої на те особи, в тому числі суду, на підставі дослідження інформації від автоматичних пунктів, яка передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази стосовно зафіксованої події адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що з них являється за можливе встановити метадані, перелік яких визначено пунктом 15 Порядку №1174.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт перевищення встановлених вагових обмежень вказаного автомобіля, власником якого є позивач, доведений в повній мірі.

Зміст оскаржуваної постанови відображає всі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, а тому доводи позивача про відсутність в оскаржуваному рішенні суб`єкта владних повноважень необхідного обсягу інформації є необґрунтованими.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч.2 ст.132-1 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивача про скасування постанови про накладення штрафу не підтверджена зібраними у справі доказами, є необґрунтованою, та у зв`язку з чим, не підлягає задоволенню.

При цьому, інші доводи позивача не спростовують висновків суду про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а вина позивача доводиться належними та допустимими доказами. Водночас, позивачем не надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.73-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України,-

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження юридичної особи: 03135, м.Київ, проспект Перемоги, буд.14, ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серія АА №00001518 від 31.10.2022 року - відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.04.2023 року.

Суддя Василевич О.В.