Справа № 370/591/22
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 370/591/22 Суддя (судді) першої інстанції: Косенко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Зіньковській Ю.В.,

за участю учасників судового процесу:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

від апелянта: Супрун І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Макарівського районного суду Київської області від 15 вересня 2022 року по справі за позовом Макарівського селищного голови ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - старший інспектор відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київської області ДПП старший лейтенант поліції Ганайлюк Мирослав Олегович, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Макарівського районного суду Київської області звернувся Макарівський селищний голова ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - старший інспектор відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київської області ДПП старший лейтенант поліції Ганайлюк Мирослав Олегович, в якому просив суд:

- скасувати постанову серія БАА № 562297 від 22.02.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн за ч. 1 ст. 140 КУпАП і справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає наступне, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, винесеною з неповним з`ясуванням обставин, з порушенням норм передбачених ст. 283 КУпАП, оскільки при її винесенні не було з`ясовано чи є він відповідальним за експлуатацію утримання доріг на відповідній дільниці та суб`єктом адміністративного правопорушення.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 15 вересня 2022 року позов задоволено:

- скасовано постанову серія БАА № 562297 від 22.02.2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн за ч. 1 ст. 140 КУпАП і справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Департаментом патрульної поліції Національної поліції України звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на порушення судом першою інстанції норм процесуального, просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в даному випадку належним відповідачем є Департамент патрульної поліції Національної поліції України, а не Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги в повному обсязі та зазначає, що ним правильно зазначено відповідача у справі, оскільки оскаржувану постанову винесено саме Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, а не Департаменту патрульної поліції.

Крім того, позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 22.02.2022 року старшим інспектором ВБДР БПП в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Ганайлюком М.О., прийнято постанову серії БАА № 562297 про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 1020 грн. штрафу, за те, що 09.02.2022 року, о 11 год. 20 хв., в смт. Макарів, вул. Д.Ростовського, 17, будучи посадовою особою селищний голова Макарівської селищної ради порушив правила, норми та стандарти при утриманні автодороги, а саме стан проїзної частини не відповідає вимогам ДСТУ3587-97 п.3.1.1., глибина окремих просідань перевищує 6 см, не вжив заходів для попередження учасників дорожнього руху про небезпеку та не позначив ділянку ТЗОДР, чим порушив п.1.5 Правил дорожнього руху та чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді 1020 грн. штрафу.

Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів будь-якої підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, забезпечення процедури її розгляду, як і оголошення посадовою особою, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем у справі зазначено Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, який не є самостійною юридичною особою.

Згідно зі статті 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно з частиною 2 статті 222 КупАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори (управляння, які є структурним підрозділом) відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, а саме Департаменту.

Отже, Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції не може виступати самостійним відповідачем у даній справі, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів враховує, що належним відповідачем, рішення якого оскаржує позивач, у даній справі має бути Департаменту патрульної поліції, а не Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, яке не є окремою самостійною юридичною особою.

Однак, Департамент, як суб`єкт владних повноважень, не був визначений позивачем, як відповідач у розгляді цієї адміністративної справи та судом першої інстанції залучений не був, заміну неналежного відповідача судом проведено також не було.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, тоді як у розглядуваній справі належним відповідачем є Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена оскаржувана постанова.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем надано відзив на позовну заяву та звернув увагу, що позов заявлено до не належного відповідача, проте, судом першої інстанції залишено поза увагою дані посилання.

Відповідно до статтей 25, 26, 42 Кодексу адміністративного судочинства України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

За приписами частини 3 статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховним Судом у постанові від 02 вересня 2020 року по справі №162/445/16-а, від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

У даному випадку, суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданої йому КАС України компетенції виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та мав відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів того, що позов заявлено до неналежного позивача, оскільки ч. 7 ст. 48 вказаного Кодексу визначено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до частини 4 статті 48 КАС України, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Згідно частини 7 статті 48 КАС України, заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Верховний суд у постанові від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17 зазначив наступне: "… позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі, й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду".

В силу приписів ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями направляти справу на новий розгляд, у разі виявлення порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою до скасування судового рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 28 листопада 2019 року по справі №826/12172/18 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву було звернуто увагу суду першої інстанції, що належним відповідачем у даній категорії справ є Департаменту патрульної поліції, а не Батальйон патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, проте судом першої інстанції не надано належної оцінки даному клопотанню, що в свою чергу свідчить про порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушено вимоги процесуального права, оскільки відповідач, до якого позивач звернувся до суду з даним позовом, не є належною особою до якої може бути пред`явлено позов у спірних правовідносинах.

Отже, враховуючи ту обставину, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача та з врахуванням відсутності у суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача.

Щодо посилання позивача на практику Верховного Суду за 2018 рік, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судами під час розгляду справи застосовується остання практика суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом другим ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, з підстав того, що позов заявлено до не належного відповідача.

Керуючись ст.ст.242, 271-272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 15 вересня 2022 року - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович