Справа № 160/4456/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2023 року Справа № 160/4456/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
08.03.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, з 24 липня 2022 року та виплатити заборгованість, що утворилася з 24 липня 2022 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди її роботи з 31.01.2000 року по 01.03.2000 року та з 01.04.2000 року по 01.06.2000 року та з 01.07.2000 року по 24.07.2022 року та навчання в СПТУ №34 з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
20.03.2023 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 21.04.2023 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
27.04.2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла письмова відповідь на відзив, в якій вона з відзивом на позов не погоджується та зазначає наступне. Право на пільгову пенсію машиністів кранів металургійного виробництва не залежить від віку, загального стажу роботи та атестації, а тим більш, від інформації на яких відділеннях виконувались роботи та до якого виду діяльності відноситься діяльність роботодавця. Зазначає, що має 25 років 03 місяців 22 днів стажу в якості машиністу кранів металургійного виробництва, що підтверджується відповідними записами у її трудовій книжці (записи № 2-7), тому має право на пільгову пенсію на підстави пункту 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Щодо періоду навчання позивач вважає, що для зарахування періоду навчання до пільгового стажу особа після завершення навчання мала працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому цими нормами не були встановлені обмеження щодо часу працевлаштування особи за набутою професією. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Згідно з довідкою начальника відділу управління персоналом Аліни Шевченко від 18.04.2023 року №55 суддя Серьогіна Олена Василівна відповідно до наказів голови суду відсутня на робочому місці у зв`язку із перебуванням у щорічній відпустці з 01.05.2023 року по 02.06.2023 року.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.10.2022 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою №7227 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням № 1 від 19.10.2022 року про результати розгляду заяви ОСОБА_1 комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право для призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , зараховано до пільгового стажу позивача періоди з 01.03.2000 року по 31.03.2000 року та 01.06.2000 року по 30.06.2000 року, в зарахуванні періодів з 31.01.2000 року по 01.03.2000 року та з 01.04.2000 року по 01.06.2000 року відмовлено.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 31.10.2022 року №62, прийнятого за принципом екстериторіальності, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу зазначеного ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У вказаному рішенні зазначено, що вік заявника - 41 рік, страховий стаж заявника становить 25 років 7 місяців 27 днів, пільговий стаж особи становить 0 років 2 місяці 0 днів.

05.12.2022 року позивач повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою №7976 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.12.2022 року №62 позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку із недостатністю пільгового стажу. Так, у вказаному рішенні зазначено, що необхідний пільговий стаж згідно статті 114 п. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 25 років. Пільговий стаж особи становить 22 роки 3 місяці. За доданими документами до пільгового стажу зараховано усі періоди роботи.

Вважаючи дії відповідачів щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправними, позивач звернулася до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року (далі Закон №1788).

Закон №1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року було доповнено Закон № 1058-IV розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорія громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017 року.

Суд зазначає, що Закон № 1058-IV є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Преамбулою Закону №1058-IV передбачено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, Закон № 1058-IV як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» - з 11.10.2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 31.01.2000 року остання навчалася і працювала у спірні періоди:

- з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року - навчалася в СПТУ-34 у м. Нікополь;

- з 31.01.2000 року по 30.06.2000 року працювала на НПТЗ машиністом крану металургійного виробництва 3 розряду;

- з 01.07.2000 року по 24.10.2022 року (дата першого звернення до пенсійного органу) працювала в ЗАТ «Нікольський завод безшовних труб «Ніко Т`юб» (з 01.02.2007 року - ЗАТ «Інтерпайп Нікопольський завод безшовних труб «Ніко Т`юд», з 25.12.2007 року - ТОВ «Інтерпайп Ніко Т`юб») машиністом крану металургійного виробництва 3 (4) розряду. По цей час працює в ТОВ «Інтерпайп Ніко Т`юб» машиністом крану металургійного виробництва 4 розряду.

Згідно з рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1 від 19.10.2022 року підтверджено періоди роботи з 01.03.2000 року по 31.03.2000 року та з 01.06.2000 року по 30.06.2000 року для зарахування до пільгового стажу відповідно до п.3 ст.114 Закону №1058, оскільки у розрахункових відомостях по нарахуванню заробітної плати позивачка значиться з лютого по червень 2000 року. Протягом зазначеного періоду не відпрацьовано жодного повного місяця, відпрацьовано більше 50 % робочого часу в березні та в червні 2000 року. Право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбаченими Списками №1 і №2, протягом повного робочого дня. Враховуючи зазначене пільговий стаж у ОСОБА_1 - складає лише 02 місяці.

Також, відсутність необхідного пільгового стажу позивача стало підставою для винесення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Харківської області рішення про відмову позивачу в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах № 62 від 31.10.2022 року та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закон № 1058-IV № 62 від 05.12.2022 року.

Суд зазначає, що період роботи позивача в якості машиністу кранів металургійного виробництва підтверджується відповідними записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 31.01.2000 року.

Також, цей факт підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній №74 від 16.08.2022 року, наданої ТОВ «Інтерпайп Ніко Т`юб»; довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній №110 від 23.11.2022 року, наданої ТОВ «Інтерпайп Ніко Т`юб»; довідкою про підтвердження того, що позивач продовжує працювати машиністом крана металургійного виробництва № 25 від 08.02.2023 року, наданої ТОВ «Інтерпайп Ніко Т`юб»; архівними довідками № 2342 від 20.07.2021 року, довідкою № 2278 від 24.12.2021 року про навчання в ПТУ № 34.

Так, в довідці №74 від 16.08.2022 року, виданій ТОВ «Інтерпайп Ніко Т`юб» зазначено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в трубопрокатному цеху в період з 01.07.2000 року по 31.07.2022 року, виконувала роботу машиніста крана металургійного виробництва, що передбачена ст. 114 п. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року; з 05.09.2018 року по 21.02.2021 року відпустка по догляду за дитиною.

Довідка №110 від 23.11.2022 року, видана ТОВ «Інтерпайп Ніко Т`юб» містить інформацію, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в трубопрокатному цеху в період з 01.07.2000 року по 31.07.2022 року, виконувала роботу машиніста крана металургійного виробництва, що передбачена ст. 114 п. 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року; з 05.09.2018 року по 21.02.2021 року відпустка по догляду за дитиною; Постанова КМУ від 31.03.1994 року №202.

Отже, суд вважає підтвердженим стаж ОСОБА_1 , що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди її роботи з 31.01.2000 року по 01.03.2000 року та з 01.04.2000 року по 01.06.2000 року та з 01.07.2000 року по 24.07.2022 року.

Щодо періоду навчання позивача в СПТУ №34 з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року, суд зазначає наступне.

До пільгового стажу відповідачами не зараховано період навчання позивача за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, оскільки не виконані вимоги статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», щодо зарахування впродовж 3 місяців після закінчення навчання на роботу за набутою професією.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 31.01.2000 року остання з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року навчалася в СПТУ-34 у м. Нікополь.

Вказане також підтверджується довідкою № 2278 від 24.12.2021 року про навчання в ПТУ № 34.

Згідно Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, здійснюється згідно із окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди такі пенсії призначаються за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали, або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України Про пенсійне забезпечення, пенсії призначатимуться за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Обчислення пільгового стажу за законодавством, що діяло раніше, проводилося відповідно до пунктів 108-120 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590.

Зокрема підпунктом «з» пункту 109 зазначеного положення передбачається, що при призначенні пенсії на пільгових умовах зараховується навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації.

Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Навчання зараховується до пільгової роботи, якщо за днем закінчення навчального закладу безпосередньо слідувала пільгова робота

Умова про необхідність впродовж трьох місяців після закінчення навчання працевлаштуватися за набутою (пільговою) професією, яка зараз передбачена ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», з`явилася лише у 1998 році, коли був прийнятий та вступив в дію Закон України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року.

Навчання в СПТУ-34 позивач проходила до набрання чинності Законом України «Про професійно-технічну освіту» № 103/98-ВР.

Виходячи з положень ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, до спірних правовідносин належить застосовувати законодавство, яке було чинним на час проходження мною навчання.

Правовідносини щодо порядку зарахування до страхового стажу періодів навчання позивача врегульовані пп. «з» п. 109 розділу VIII Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 (далі - Положення № 590), крім роботи в якості робітника або службовця, до загального стажу роботи зараховується також: навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти...

Приписами абз. 3 п. 109 розділу VIII Положення № 590 було передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (пп. пп. «а» і «б» п. 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (пп. «в» п. 16) періоди, зазначені в пп. пп. «д» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у пп. «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З аналізу зазначених норм слідує, що для зарахування періоду навчання до пільгового стажу особа після завершення навчання мала працевлаштуватись за професією, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. При цьому цими нормами не були встановлені обмеження щодо часу працевлаштування особи за набутою професією.

Таким чином, відповідачами протиправно не зараховано період навчання позивача в СПТУ №34 з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Харківської області у призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківської області про відмову у призначенні пенсії № 62 від 31.10.2022 року, Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області № 62 від 08.12.2022 року, та визнати протиправним і скасувати рішення № 1 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , прийнятого 19.10.2022 року Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право для призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди її роботи з 31.01.2000 року по 01.03.2000 року, з 01.04.2000 року по 01.06.2000 року та з 01.07.2000 року по 24.07.2022 року та навчання в СПТУ №34 з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року, суд зазначає наступне.

Згідно з оскаржуваним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області № 62 від 08.12.2022 року пільговий стаж особи становить 22 роки 3 місяці.

В матеріалах справи міститься форма РС-право, в якій розраховано стаж позивача, згідно з якою до страхового стажу позивача зараховано 26 років 27 днів, до пільгового 22 роки 3 місяці.

При цьому, спірний період роботи позивача з 01.07.2000 року по 24.07.2022 року зараховано до пільгового стажу позивача згідно з ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи з 01.07.2000 року по 24.07.2022 року задоволенню не підлягають, з огляду на відсутність предмету спору в цій частині.

Однак, періоди роботи позивача з 31.01.2000 року по 01.03.2000 року, з 01.04.2000 року по 01.06.2000 року та навчання в СПТУ №34 з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року позивачу не зараховано до пільгового стажу.

Вказане свідчить про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди її роботи з 31.01.2000 року по 01.03.2000 року, з 01.04.2000 року по 01.06.2000 року та навчання в СПТУ №34 з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року.

Щодо позовних вимог в частині призначення та виплати пенсії позивачу, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

З метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 05.12.2022 року №7976 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 805,20 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 139, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Харківської області та Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області ОСОБА_1 у призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківської області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах № 62 від 31.10.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах № 62 від 08.12.2022 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення № 1 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , прийнятого 19.10.2022 року Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право для призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення періоди її роботи з 31.01.2000 року по 01.03.2000 року, з 01.04.2000 року по 01.06.2000 року та навчання в СПТУ №34 з 01.09.1996 року по 30.06.1999 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 05.12.2022 року №7976 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, з урахуванням висновків суду в даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 402,60 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Харківської області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, 61000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 402,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна