Справа № 308/7961/23
Суддя: Дегтяренко К. С.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7961/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Дегтяренко К.С.

з участю секретаря судових засідань Чейпеш В.В.

за участі учасників справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Калинич О.І.

представник відповідача Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород матеріали адміністративної позовної заяви представника позивача ОСОБА_2 адвоката Калинич Оксани Іллівни до Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, інспектора з паркування Управління муніципальної варти Ужгородської міської ради правонаступник якого є Департамент міської інфраструктури Фленько Олександра Омеляновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить змінити застосований до нього захід стягнення, застосований постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії UZ 2214399 від 11.11.2022 року за ч.1 ст. 122 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовної заяви посилається на наступне. 11.11.2022 року о 13 год. 53 хв. в м. Ужгороді по вул. Фединця, 52особа яка керувала автомобілем Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_1 порушила вимогу дорожнього знаку, а саме здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.3.4 «Зупинка Заборонена» чим порушила п.8.4. «в» та 3.34 ПДР України та ч.1 ст. 122 КУпАП . Вважає, що постанова підлягає скасування а стягнення зміні, оскільки ним вперше вчинене правопорушення, він не знав про встановлення знаків «Зупинка Заборонена» та міг би обійтися усним зауваженням чи сплатою за паркову якби перебував на місці . Коли він повернувся до машини, постанови на лобовому склі не було, про наявність такої дізнався від виконавця. Він не заперечує, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, проте враховуючи обставини вчинення правопорушення, відсутність тяжких наслідків, його особу, суд вправі звільнити його від відповідальності обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Відповідач надав до суду відзив на позов, де вказав, що позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що під час винесенні оскаржуваної постанови та накладення стягнення інспектор діяв у межах наданих йому повноважень, під час виконання службових обов`язків, які були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України та зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення. Як доказ вчинення адміністративного правопорушення надав ксерокопії фотознімків транспортного засобу позивача.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2023 року вирішено поновити ОСОБА_2 пропущений строк звернення до суду із даним позовом, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку ст. 286 КАС України.

В судове засідання 07.06.2023 року:

позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив позовну заяву задовольнити, зазначив, що раніше паркував машину у вказаному місці і там не було жодних знаків. Вказаний знак він не побачив, тому припаркував автомобіль, коли повернувся на склі не було жодної квитанції чи постанови, якщо би так було він одразу заплатив би чи за паркову пояснив працівникам поліції ситуації, однак нічого та нікого не було. Тому фактично він визнає, що формально вчинив правопорушення, однак таке вчинено ним вперше, не потягло жодних наслідків тому просить обмежитись усним зауваження і провадження у справі закрити.

представник позивача адвокат Калинич О.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила провадження у справі закрити та оголосити усне зауваження.

представник відповідача Жганич Х.В. відносно задоволення позову заперечила, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, зазначила, що постанова є законною та скасуванню не підлягає.

відповідач - інспектора з паркування Управління муніципальної варти Ужгородської міської ради правонаступник якого є Департамент міської інфраструктури Фленько О.О. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача інспектора Фленько О.О.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, відзив на позов, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав:

11.11.2022 року інспектором з паркування Фленько О.О. Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради винесено постанову UZ 2214399, згідно якої позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАПу зв`язку з тим, що 11.11.2022 року о 13 год. 53 хв. в м. Ужгороді по вул. Фединця, 52 особа яка керувала автомобілем Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_1 порушила вимогу дорожнього знаку, а саме здійснила зупинку в зоні дії знаку 3.3.4 «Зупинка Заборонена» чим порушила п.8.4. «в» та 3.34 ПДР України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким відповідно до статті 9 КУпАП є протиправна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а також згідно положень ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1.10 ПДР України вимушена зупинка це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем було надано відзив на позов та як доказ вчинення адміністративного правопорушення додано ксерокопії фотознімків, якими було зафіксовано здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34. «Зупинку заборонено» ПДР України відеозапис вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тобто позивачем дійсно вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, що він фактично не заперечує та зазначає, що таке було вчинено, через необізнаність про встановлення у вказаному місці дорожнього знаку.

Таким чином, постанова є законною, оскільки в ході судового розгляду не здобуто жодного доказу, який підтверджує відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях позивача.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд звертає увагу на те, що відомості про попередні притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, дії позивача не завдали реальної шкоди, позивач є інвалідом ІІ групи, суд вважає, що зазначені обставини є підставою для звільнення особи від відповідальності, для першого разу, в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, і для виправлення особи та повторення таких дій в майбутньому було б достатньо обмежитись усним зауваженням.

При цьому ч. 3 ст. 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: зокрема, скасовує постанову і закриває провадження в справі.

З огляду на зазначене та положення вказаних норм, суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити та звільнити позивача на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення.

Крім того, частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, які саме рішення має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду такої справи. Даний перелік чітко визначений законодавцем і є вичерпним. При цьому закон не передбачає можливості визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову у цій частині і приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача необхідно відмовити.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом з тим, враховуючи, що позивачем при поданні позову судовий збір не сплачувався, на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «про судовий збір», оскільки останній є інвалідом ІІ групи, судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 17, 18, 22, 122 ч.1, 245, 251, 254, 255, 258, 268, 280, 293 КУпАП, ст. 77, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову інспектора з паркування Фленько О.О. Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради винесено постанову UZ 2214399 від 11.11.2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Звільнити ОСОБА_2 на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, в зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Судові витрати віднести на рахунок Держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради, , місцезнаходження: 88000, Закарпатська обл., м.Ужгород, пл. Поштова, 3.

Суддя К.С. Дегтяренко