Справа № 677/358/23
Суддя: Вознюк Р. В.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/358/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2023 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/358/23,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області,

вимоги позивача - про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі,

розглянув справу у відкритому судовому засіданні в залі суду справу.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 із позовною заявою, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову лейтината поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Казмірука В.В. серії ЕАС №6626593 від 04.03.2023 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у даній справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно із оскаржуваною постановою його визнано винним у тому, що 04.03.2023 о 03 год. 08 хв., в м. Красилів по вулиці Центральній 29, він керуючи автомобілем JEEP GRAND CHERKEE д.н.з НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 10 м. до виїзду з прибудинкової території, чим порушив п.15.9. и) ПДР України.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у його діях складу зазначеного у ній правопорушення з наступних підстав.

Вказує, що у зазначеній у постанові час та місці, автомобілем він не керував, а тому не міг вчинити вказаного правопорушення. В той день транспортним засобом керував ОСОБА_2 , який припаркував його у спеціально відведеному для цього місці поруч із будівлею по АДРЕСА_1 . Будь-яких порушень правил зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_2 не допускав. Працівники поліції не проводили будь-яких замірів щодо місця розташування зазначеного автомобіля із фіксацією та прив`язкою таких замірів до місцевості та стаціонарних об`єктів та взагалі не фіксували та не документували місце розташування автомобіля відносно виїзду з прибудинкової території.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області Бєлова В.А. 22.03.2023 надіслала до суду відзив, у якому щодо задоволення позову заперечила, вказала, що спірна постанова винесена суб`єктом владних повноважень поліцейським ВПД №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Казміруком В.В. з дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про Національну поліцію». На планшетний пристрій лейтенанта поліції Казмірука В.В. прийшло повідомлення про те, що особа, приїхавши до військомату за адресою АДРЕСА_1 припаркував автомобіль з порушенням п.15.9(и), голосно увімкнув музику та вступив з військовослужбовцями військомату у дискусію. Після приїзду на місце події працівники поліції встановили обставини справи, опитали свідків та оцінивши здобуті докази винесли постанову, а тому оскаржувана постанова є правомірною та скасуванню не підлягає. На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення долучила DVD- диск з відеозаписами з нагрудної боді камери поліцейського.

13.03.2023 року ухвалою відкрито провадження у справі.

08.06.2023 ухвалою суду відмовлено представнику відповідача Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про залучення до участі у справі другого відповідача.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник позивача адвокат Сидорук Д.В. не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій, вимоги позову підтримав, наполягав на їх задоволенні, справу просить розглянути у його та позивача.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутність учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 04.03.2023 поліцейським ВПД №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Казміруком В.В. винесено постанову серії ЕАС № 6626593 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно з постановою, 04.03.2023 о 03 год. 08 хв., в м. Красилів по вулиці Центральні, 29, ОСОБА_1 керуючи автомобілем здійснив зупинку ближче 10 м. до виїзду з прибудинкової території, чим порушив п.15.9. и) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. «и» п. 15.9. ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до приписів ч.1 ст.122 КУпАП відповідальність за зазначеною статтею настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Представник відповідача ГУНП в Хмельницькій області на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві на адміністративний позов та законності винесення постанови долучила DVD - диск з розміщеним на ньому відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського.

Долучений до матеріалів справи відеозапис зображує процедуру роз`яснення поліцейським особі її прав, визначених ст. 63 Конституції та 268 КУпАП, та містить фрагмент розмови ОСОБА_3 із працівниками поліції. Разом з тим, у вказаному відеозаписі відсутні відомості про проведення працівниками поліції замірів для визначення відстаней за допомогою відповідних приладів чи пристроїв для встановлення факту порушення ОСОБА_3 правил зупинки.

Також суд звертає увагу на те, що долучений представником відповідача ГУНП в Хмельницькій області відеозапис - низької якості, затемнений, та не дозволяє однозначно ідентифікувати, що зображений на ньому транспортний засіб, є автомобілем JEEP GRAND CHERKEE, який зазначений у постанові серії НОМЕР_2 .

Будь-яких інших доказів, в тому числі зафіксованих показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, на підтвердження порушення ОСОБА_3 пп. «и» п. 15.9. ПДР України матеріали справи не містять, як і доказів які б указували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення належними, достатніми та допустимими доказами, всупереч приписів ст. 77 КАС України відповідачем не спростовано.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10.02.2010 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд доходить висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки докази протилежного суду надано не було.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 245, 247, 251, 283, 287 КУпАП, статтями 2, 5, 9, 72-77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6626593 від 04.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень визнати протиправною та скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, місцезнаходження: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, .

Суддя Р. В. Вознюк