Справа № 161/4535/23
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4535/23
Провадження № 2-а/161/134/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Олексюка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського відділення поліці№1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції Караневича Анатолія Ярославовича, про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови.

В обґрунтування підстав позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що поліцейським Караневич А.Я. було складено постанову серії БАД №776034 від 06 березня 2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень 00 копійок за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 з постановою не згідний, свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнає, правила дорожнього руху України, КУпАП не порушував. Вказує, що працівником поліції не було здійснено дослідження доказів, які б підтверджували б його вину. На його прохання надати відео та/або інший доказ порушення ним ПДР (п.8.5.1), скористатися послугами адвоката з метою захисту своїх прав, перенести розгляд справи на іншу дату працівник поліції відмовив. Крім того, після розгляду справи копію постанови не було вручено і не було надіслано на адресу проживання в передбачені строки позивачу.

А тому просить визнати постанову БАД №776034 від 06 березня 2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським відділення поліції №l (м. Радехів) Червоноградського районного ВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Караневич А.Я. відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУПАП - протиправною, а провадження у справі закрити.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного його тексту.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в постанові серії БАД №776034 від 06.03.2023 р., вказано, що 06.03.2023 року о 12 год. 05 хв. у Львівській області Червоноградського району у місті Радехів по вулиці Львівській, водій - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки BMW 520D реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив правила перетину дорожньої горизонтальної розмітки, чим порушив п. 8.5. 1. Правил дорожнього руху України (а.с.30).

Даною постановою позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 8.5.1 ПДР Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач відзиву на позовну заяву не подав, будь - яких належних та допустимих доказів, які однозначно свідчать про те, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, зокрема фото та відеофіксації, показання свідків, не надав.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в постановах про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що самі по собі постанови про адміністративне правопорушення не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Крім того, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. В разі неподання доказів на пропозицію суду, справа вирішується на основі наявних доказів.

Будь-яких доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, згаданих у ст. 251 КУпАП, відповідачем суду не представлено.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Факт вчинення позивачем правопорушення - перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1, зафіксоване лише в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №776034 від 06.03.2023, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, відповідачем суду не подано.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 1.1 ПДР відповідач, відповідно до ст.251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фотокартки з відображенням проїзної частини дороги з нанесеною суцільною лінією 1.1 дорожньої розмітки тощо.

Отже, оскаржувана постанова ґрунтується виключно на даних, дійсність яких заперечується позивачем.

Інших доказів, які б, відповідно до ст.251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивачки ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, в процесі провадження адміністративної справи, не здобуто.

Сама ж по собі наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджує факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що неподання відповідачем відзиву може свідчити про визнання позову ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАД №776034 від 06.03.2023.

Відповідно до вимог п.3 ч.3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 06 березня 2023 року слід скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 121, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції Караневича Анатолія Ярославовича, про скасування постанови -задовольнити.

Постанову серії БАД №776034 від 06.03.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським відділення поліції №l (м. Радехів) Червоноградського районного ВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Караневич А.Я. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, адреса: 80200, Львівська область, м. Радехів, вул. Львівська, 9.

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, адреса: 79007, м. Львів, вул. Генерала Григоренка, 3, .

Відповідач: поліцейський відділення поліції №1 (м. Радехів) Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший сержант поліції Караневич Анатолій Ярославович, адреса: 80200, Львівська область, м. Радехів, вул. Львівська, 9.

Повне судове рішення складено та підписано 02 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк