Справа № 140/9303/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/9303/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не зняття арешту нерухомого майна №9094195 від 10.11.2008 та зобов`язання зняти арешт нерухомого майна №9094195 від 10.11.2008.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20.04.2023 при вчиненні нотаріальної дії щодо відчуження майна, позивач дізнався про арешт свого нерухомого майна №9094195 від 10.11.2008, підстава накладення якого невідома. Позивач звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про видачу йому процесуального документа на підставі якого було накладено арешт на його майно та з проханням зняти такий арешт. Відповідач у відповіді на звернення повідомив, що надати будь-яку інформацію не може, оскільки немає можливості ідентифікувати виконавче провадження на підставі якого було накладено обтяження на майно позивача та рекомендував йому звернутись до суду.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 02.06.2023 представник відповідача М. Грущук повідомила, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) було накладено арешт на нерухоме майно № 9094195 від 10.11.2008.

З приводу вищезазначеного обтяження, надати оцінку законності дій виконавця, який наклав вищезазначений арешт, неможливо, оскілки неможливо ідентифікувати виконавче провадження на основі якого було накладено арешт на нерухоме майно № 9094195 від 10.11.2008. Заначила, що державний виконавець, що накладав зазначений арешт тривалий час не є працівником Першого відділу ДВС у м. Луцьку, а відтак і не може надати жодних пояснень щодо ситуації, яка виникла.

Вказала, що відповідач не має заперечень щодо позову ОСОБА_1 , так як сам рекомендував позивачу звернутися до суду для одержання відповідного рішення, оскільки зняти відповідні арешти немає технічної можливості. Просила розглянути справу за відсутності відповідача.

В судове засідання, призначене на 10:00 06.06.2023, учасники справи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, при цьому, позивач 05.06.2023 подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно із частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відтак, оскільки неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи, тому виходячи із приписів частини третьої статті 268 КАС України, та враховуючи норму частини четвертої статті 229 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) було накладено арешт на нерухоме майно № 9094195 від 10.11.2008 (а.с.4).

При вчиненні нотаріальної дії 20.04.2023 позивачу стало відомо про арешт нерухомого майна № 9094195 від 10.11.2008, у зв`язку із чим він звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про видачу процесуального документа, на підставі якого було накладено вищевказаний арешт та з проханням його зняти (а.с.18).

Відповідач листом №30634 від 02.05.2023 повідомив позивача, що не може надати будь-яку інформацію з приводу накладення арешту на нерухоме майно № 9094195 від 10.11.2008, оскільки немає можливості ідентифікувати виконавче провадження на підставі якого було накладено обтяження на майно позивача. Крім того, для вирішення питання про припинення арешту майна рекомендовано звертатися до суду (а.с.16).

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із частинами першою, другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Суд враховує, що позивач просить зняти арешт (реєстраційний номер обтяження 9094195) накладений ще 10.11.2008 державним виконавцем Першого ВДВС МУЮ на все нерухоме майно, належне йому, оскільки наявність чинного арешту перешкоджає позивачу володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном.

На думку суду, оскільки ідентифікувати виконавче провадження, у якому позивач був боржником неможливо та законом не встановлено інший порядок судового оскарження бездіяльності відповідача, тому необхідно дійти висновку про те, що цей спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із частиною першою статті 55 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV (чинний на момент накладення спірних арештів; далі Закон № 606-XIV) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження;

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону № 606-XIV державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов`язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

За приписами частини шостої статті 55 Закону № 606-XIV арешт застосовується:

1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 був накладений арешт обтяжувачем головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Ліщуком О.О. у зв`язку із постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2008, б/н, обтяження зареєстроване за №9094195 (а.с.4).

Разом з тим, на момент вирішення цієї справи виконавче провадження, за яким боржником був ОСОБА_1 , ймовірно знищене та відсутні будь-які відомості (в т. ч. щодо виконавчих документів та їх виконання) про виконавче провадження, у межах якого постановою державного виконавця Першого ВДВС МУЮ Ліщук О.О. від 10.11.2008 був накладений арешт та обтяження нерухомого майна позивача (реєстраційний номер 9094195).

Відповідно до частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно із частиною третьою статті 59 Закону № 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

За приписами частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну Укроборонпром, акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну Укроборонпром, державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну Укроборонпром або на момент припинення Державного концерну Укроборонпром було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності, звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності.

Відповідно до частини п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

При вирішенні справи суд враховує, що на цей час відповідач вважається обтяжувачем всього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 за реєстраційним номером обтяження 9094195, при цьому, виконавче провадження, у межах якого був накладений спірний арешт, є знищеним, та відповідач, в порушення вимог частин першої, другої статті 77 КАС України, не навів та не довів наявності правових підстав як для накладення цього арешту, так і для відмови позивачу відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 1404-VIII у знятті зазначеного арешту, існування якого унеможливлює реалізацію (порушує) права позивача на володіння своїм майном.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 9094195) та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо зняття такого арешту.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 накладеного 10 листопада 2008 року (реєстраційний номер обтяження 9004195).

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27а, ) вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного 10 листопада 2008 року (реєстраційний номер обтяження 9004195).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43025, м. Луцьк, вул. Винниченка, 27а, )

Повний текст рішення суду складений 06 червня 2023 року

Суддя Т.М. Димарчук