Справа № 480/2273/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2023 року Справа № 480/2273/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2273/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якій просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком, здійснити нарахування пенсії за віком, застосувавши показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії згідно вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме як середній показник за 2019 р., 2020 р., 2021 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати пенсію за віком та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV, починаючи з 18 листопада 2022 року, застосовувши показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії згідно вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме як середній показник за 2019 р., 2020 р., 2021р., та здійснити відповідні виплати із урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення (2020-2022 рр.). За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило позивача, що у випадку якщо особі вже призначений будь-який вид пенсії і вона набула право на інший вид пенсії та виявила бажання його отримувати, то здійснюється переведення з одного виду пенсії на інший. Також, на переконання відповідача, підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за останні три календарні роки, що передують року звернення за переведенням з пенсії за вислугу років на отримання пенсії за віком відсутні.
Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними і такими, що порушуть її право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернулася до суду.
Ухвалою суду від 20.03.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/2273/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Копія даної ухвали була направлена відповідачу через підсистему "Електронний суд" та отримана ним 21.03.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Проте, відповідач не скористався правом на подання заперечень - відзиву на позовну заяву суду надано не було.
Згідно із ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу з 05.01.2016 призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти довічно.
У зв`язку з досягненням пенсійного віку, позивач звернулася до Головного управіння Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 12.12.2022 року, в якій просила призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення для призначення пенсії за віком (2020-2022 рр.) (а.с.31-32).
Не погодившись з вищезазначеними діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України № 1058-IV).
Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно із частиною 1 статті 44 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/ перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Згідно з пунктом 1.7 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії встановлено пунктом 2.1 Порядку № 22-1.
Згідно із п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви та підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок/призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані уповноваженому органу ПФУ.
Таким чином, вирішення вказаного питання передбачає дві складові, а саме: звернення особи з відповідною заявою про призначення (перерахунок) пенсії та прийняття органами песійного фонду України відповідного рішення за наслідками розгляду заяви у формі розпорядчого акту (про призначення або мотивоване рішення про відмову в призначенні пенсії у спосіб, передбачений вищевказаними нормами законодавства).
Як вбачається зі змісту заяви позивача від 12.12.2022 ОСОБА_1 просила призначити їй пенсію за віком, застосувавши показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії згідно вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме як середній показник за 2019 р., 2020 р., 2021р.
Натомість, суд вважає, що відповідь на заяву позивача, висловлена в листі від 02.01.2023 48-8290/Р-02/8-1800/23, не містить рішення відповідача по суті заяви, а відтак, відповідачем взагалі не розглядалося питання порушене у вищевказаній заяві.
Лист відповідача за результатами розгляду заяви від 22.12.2022 носить роз`яснювальний характер і не є рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, у розумінні Порядку № 22-1 тому суд не надає правову оцінку підставам, викладеним у зазначеному листі, оскільки такий документ не є індивідуальним актом, у розумінні ст. 4 КАС України.
З урахуванням відсутності відповідного рішення відповідача відносно позивача у формі індивідуального акту суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати позивачу пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення для призначення пенсії за віком є передчасними, оскільки до прийняття відповідного рішення спір про призначення пенсії (чи відмову в призначенні) не може бути предметом судового розгляду.
Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Втім, вирішуючи питання про ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд, враховує, що за нормами Конституції України, як нормами прямої дії, якими визначено зміст прав та свобод, особа має можливість вимагати від держави в особі органів публічної адміністрації належної організації та безпосереднього виконання кореспондуючих обов`язків.
При цьому, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини щодо відповідальності держави щодо виконання власних повноважень.
Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.
Також суд зазначає про необхідність дотримання таких принципів права як "законні очікування" та "юридична визначеність".
Зокрема, принцип легітимних очікувань виражає ідею, що органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань. Згідно з доктриною легітимних очікувань - ті хто чинить добросовісно на підставі права, яким воно є, не повинне відчувати краху надій щодо своїх легітимних очікувань (пункт 61 коментаря до документа Венеційської комісії Мірило правовладдя (2017 року), який ухвалено Венеційською комісією на 106 пленарному засіданні (Венеція, 11-12 березня 2016 року).
В аспекті наведеного, суд зауважує, що звертаючись із заявою про призначення пенсії за віком позивач мав правомірні очікування на вирішення його заяви у спосіб, передбачений законом, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, очікував на зрозумілу і мотивовану відповідь у формі рішення про призначення пенсії або про відмову у її призначенні. Проте, відповідач не був обачним і передбачуваним у наданні письмової відповіді з обґрунтуванням, що не відповідає принципу законності, порушує правопорядок.
З огляду на це, та підстава невирішення питання, яка була відображена листі Головного управіння Пенсійного фонду України в Сумській області від 02.01.2023 48-8290/Р-02/8-1800/23, не є обґрунтованою і свідчить про вияв надмірного формалізму суб`єкта влади, який порушує право на пенсійне забезпечення громадянина.
Поряд з цим, правила адміністративного судочинства допускають випадки, коли суд може вийти за межі вимог позову, зокрема, у випадку, якщо спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім або неправильно ним обраним для повного та ефективного захисту його прав, свобод та інтересів.
Так, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, оскільки права позивача у спірних відносинах порушені саме внаслідок неприйнятті мотивованого індивідуального акта у формі рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком або про відмову у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з огляду на встановлений факт того, що позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просила призначити пенсію, суд, з метою належного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у неприйнятті індивідуального акта у формі рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву від 12.12.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення.
Враховуючи часткове задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у неприйнятті індивідуального акта у формі рішення за заявою ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко