Справа № 280/6957/22
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 травня 2023 року о 15 год. 15 хв.Справа № 280/6957/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чернової Ж.М.,

за участю секретаря судового засідання Юхименка Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - Касич-Пилипенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області в особі Комісії з реорганізації (злиття) Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (далі - відповідач 1), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:

скасувати наказ №29-к від 31.10.2022 про звільнення позивача з посади помічника судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2 ;

поновити позивача на посаді помічника судді в Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області з 31.10.2022;

стягнути з відповідача 2 на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі;

стягнути з відповідача 2 моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.

Ухвалою суду від 14.12.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Призначено підготовче засідання на 10.01.2023.

Ухвалою суду від 10.01.2023 відкладено підготовче засідання в адміністративній справі на 01.02.2023.

01.02.2023 у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено. Відкладено підготовче засідання в адміністративній справі на 07.03.2023.

Ухвалою суду від 01.02.2023 витребувано від Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області докази по справі, а саме належним чином завірену копію наказу про створення комісії з реорганізації (злиття) Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та наявні документи щодо повноважень комісії, належним чином завірену копію наказу про призначення тимчасово виконуючого обов`язки керівника апарату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

07.03.2023 у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовлено. Відкладено підготовче засідання в адміністративній справі на 27.03.2023.

Ухвалою суду від 07.03.2023 замінено відповідача Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області на Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в особі Комісії з реорганізації (злиття) Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 27.03.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 14.04.2023.

Ухвалою суду від 14.04.2023 клопотання позивача - задоволено. Відкладено судове засідання в адміністративній справі на 19.05.2023.

В судовому засіданні 19.05.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що з 09.02.2022 позивач працювала у Мелітопольському міськрайонному суді Запорізької області на посаді помічника судді ОСОБА_2 . Зазначає, що у зв`язку з тимчасовим переведенням шляхом відрядження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2 позивача було звільнено з посади помічника судді, на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору. Позивач вважає, що під час її звільнення відповідачами порушено вимоги чинного законодавства України, оскільки під час звільнення їй не було запропоновано працевлаштування в суд, до якого тимчасово переведено суддю ОСОБА_2 , а саме до Городоцького районного суду Хмельницької області, чи переведення на іншу посаду державної служби, або переведення на іншу посаду не державної служби. Також, позивач вказувала на те, що суддею ОСОБА_2 подання щодо її звільнення не приймалось, що свідчить про незаконність звільнення позивача з займаної посади.

Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Від відповідача 1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідач 2 проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень представник відповідача вказала на те, що звільнення позивача відбулось із дотриманням положень чинного законодавства України. Зазначає, що відповідно до приписів Положення про помічника судді, трудові відносини з помічником судді припиняються, зокрема на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду, вибуття судді у відрядження як тимчасове переведення судді. Відповідач 2 вважає, що наказ про відрядження судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2 до Городоцького районного суду Хмельницької області є самостійною підставою для звільнення позивача з займаної посади. Також, відповідач 2 вказувала і на те, що у ТУ ДСА України в Запорізькій області не було підстав для пропонування позивачу посади помічника судді у Городоцькому районному суді Хмельницької області, оскільки відповідно до Положення про помічника судді, позивача могло бути призначено на посаду до Городоцького районного суду Хмельницької області виключно за поданням відрядженого судді, проте суддя ОСОБА_2 з відповідним поданням не зверталась. Крім того, зазначено, що у ТУ ДСА України в Запорізькій області не було змоги запропонувати позивачу іншу посаду у Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області, оскільки зазначений суд не функціонує, а у його роботі встановлено простій.

Представник відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач, зокрема, зазначила, що на день прийняття спірного наказу про звільнення позивача з посади помічника суду діяла норма, яка погіршувала становище позивача, вважає, що її звільнення з посади помічника судді у зв`язку з внесенням змін до Положення про помічника судді від 06.10.2022, яке діяло на час звільнення, є бепідставним та неправомірним. Також, зазначено, що враховуючи п.3 Положення №21 відповідно до якого помічник судді є працівником апарату суду, а наказом голови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєвим І.М. №16 від 09.03.2022, з 09.03.2022 оголошено для усіх суддів та працівників апарату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на невизначений термін із збереженням за ними середнього заробітку відповідно до ч.3 ст.113 КЗпП України, який не скасований, є чинним по теперешній час, законних підстав для звільнення позивача не було.

Представником відповідача 2 подано до суду письмові заперечення, в яких зазначено, що положення ч.3 ст.157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» надавала та надає можливість позивачу подати заяву про призначення на посаду помічника судді ОСОБА_3 у Городоцькому районному суді Хмельницької області. У той же час, попередня редакція Положення про помічника судді не встановлювала заборони помічнику судді буит призначеним до суду, до якого суддя тимчасово переведений шляхом відрядження. Нова редакція Положення про помічника судді не встановлює обов`язку судді щодо призначення на посаду судді саме тієї особи, яка працювала на посаді помічника судді у суді, з якого суддю було тимчасово переведно шляхом відрядження. Крім того, зазначено, що звільнення помічників суддів відбулося на підставі положення про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 №21 (в редакції рішення Ради суддів України від 06.10.2022 №32). При цьому, ані загальні норми трудового законодавства, ані норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не встановлюють заборони на звільнення працівників під час простою. Положення про помічника судді так само не зобов`язує керівника апарату суду у будь-який спосіб забезпечити працевлаштування помічника судді у випадку тривалої відсутності судді.

У додаткових письмових поясненнях позивач зазначила, що оскільки Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області тимчасово призупинив здійснення правосуддя та роботу суду на невизначений термін, до усунення обставин, які зумовили тимчасове призупинення здійснення правосуддя та роботу суду, у зв`язку з чим суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2 була переведена до Городоцького районного суду Хмельницької області, є всі законні підстави для призупинення дії трудового договору, а не звільнення позивача із займаної посади, що прямо передбачено Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та про що зазначено ДСА України в листі від 16.02.2023.

У запереченнях на додаткові письмові пояснення представник відповідача 2 зазначила, що відповідно до ч.1 ст. 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» статус і умови діяльності помічника судді визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Таким чином, Положення про помічника судді є основним підзаконним нормативним актом, який визначає умови проходження патронатної служби в судовій гілці влади. Зміни до Положення про помічника судді, затвердженого Радою суддів України від 18.05.2018 №21 на підставі яких було розірвано трудовий договір з помічником судді ОСОБА_1 , були прийняті Радою суддів України 06.10.2022 (рішення №32). На момент прийняття Радою суддів України рішення №32 чинна редакція статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» діяла вже понад 2,5 місяці, оскільки зміни до Закону набрали чинності з 19.07.2022. Однак, можливість застосування ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у випадку тривалої відсутності судді змінами до Положення про помічника судді не передбачена.

У додаткових письмових поясненнях позивач, серед іншого, зазначила, що роботу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області тимчасово зупинено з оголошенням простою для усіх суддів та працівників апарату суду, позивач позбавлена можливості скористатися правом на переведення на іншу посаду, гарантоване Положенням про помічника судді. Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву визнав, що помічник судді за зазначених у Положенні про помічника судді обставин, має право бути переведеним на іншу посаду, а також визнав, що через тимчасове зупинення роботи суду з оголошенням простою таке переведення не є можливим. Отже, звільнення помічника судді під час простою суду за вказаних вище обставин не допускається, оскільки призводить до порушення визначених законом гарантій забезпечення права громадян на працю та гарантій захисту від незаконного звільнення.

У запереченнях на додаткові письмові пояснення представник відповідача 2, серед іншого, зазначила, що відповідно до п.11 Положення про помічника судді звільненню з посади на підставі п.2 ст.36 КЗпП України, помічники суддів підлягають не лише у випадку відсутності згоди на переведення на іншу посаду в апараті суду або згоди на виконання повноважень додаткового помічника судді. Так, звільненню із вищевказаних підстав помічники суддів підлягають також у випадку неможливості переведення за його згодою на посаду помічника судді або іншу посаду в апараті суду. Неможливість переведення на іншу посаду в апараті суду або покладення виконання повноважень додаткового помічника судді може бути пов`язана не лише з такою екстраординарною подією, як зупинення роботи суду, але й з іншими причинами, наприклад, відсутність вакантних посад в апараті суду або відсутність подання судді про покладення виконання повноважень додаткового помічника судді.

Щодо клопотання позивача про витребування доказів суд зазначає наступне.

01.02.2023 до суду надійшло клопотання позивача про витребування від ТУ ДСА України в Запорізькій області доказів по справі, а саме:

- коли було введено до штату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області вакантну посаду архіваріуса, на яку 11.05.2017 була переведена позивач?, на підтвердження надати копії відповідних документів;

- яка кількість вакантних посад архіваріуса була введена до штату Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у 2017 році та яка кількість помічників суддів Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області була на них переведена у зв`язку із закінченням (припиненням) поноважень суддів з відправлення правосуддя?, на підтвердження надати копії відповідних документів;

- чи були переведені помічники суддів по Запорізькій області на вакантні посади у зв`язку із тривалою (понад два місяці) відсутністю судді (соціальна відпустка, відрядження, відсторонення від посади тощо), а також з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя з визначених законом підстав або звільнення судді з займаної посади за останні три роки, якщо так, то вказати на які вакантні посади, коли були введені до штату відповідного суду та надати підтверджуючs документи;

від Державної судової адміністрації України наступну інформацію:

- чи були переведені помічники суддів на вакантні посади у зв`язку із тривалою (понад два місяці) відсутністю судді (соціальна відпустка, відрядження, відсторонення від посади тощо), а також з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя з визначених законом підстав або звільнення судді з займаної посади згідно п.11 Положенням про помічника судді зі змінами за останні два роки по всіх областях, окрім Запорізької, якщо так, то вказати на які посади та коли вони введенні до штату відповідного суду;

- чи всі помічники суддів були звільненні після внесення змін до Положенням про помічника судді від 06.10.2022, судді яких вже перебувають відрядженні як тимчасово переведені судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону України "Про судоустрій і статус суддів";

- чи мало місце призупинення трудового договору на тимчасово окупованих територіях після 24.02.2022 на період дії воєнного стану в якому однією із сторін є помічник судді, якщо мало, то вказати за ініціативи якої із сторін.

07.03.2023 до суду надійшло клопотання позивача про витребування від ДСА України доказів по справі, а саме листа ДСА України про припиненя дії трудових договорів за підписом заступника Голови ДСА України Максима Пампура, який був напрвлений 16.02.2023 на електронні адреси апеляційних судів, місцевих спеціалізованих судів, а також Територіальних управлінь ДСА України.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

При цьому відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач клопотання обґрунтовує тим, що враховуючи предмет і підставу позову, з метою встановлення наявності обставин, що обґрунтовують заявлені вимоги, а також інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також підтвердження дотримання відповідачем трудових гарантій, порушення порядку призначення, перебування та звільнення з посади помічника судді, передбаченого Положенням про помічника судді, просить витребувати вищезазначені докази.

Всупереч вимог п. 2 ч. 2 ст. 80 КАС України позивачем у клопотанні не зазначено, які обставини можуть підтвердити або які аргументи, що стосуються предмета позову, можуть спростувати витребувані докази.

Докази, інформація, які позивач просить витребувати у ТУ ДСА України в Запорізькій області, ДСА України не є належними у даній справі. Крім того, матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для витребування додаткових доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача 2, розглянувши матеріали справи, судом установлені наступні обставини.

Судом установлено, що з 09.02.2022, за поданням судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2, ОСОБА_1 призначено на посаду помічника судді.

31.10.2022 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області видано наказ №29-к «Про звільнення помічника судді ОСОБА_1 », відповідно до якого наказано звільнити ОСОБА_1 , помічника судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_2 , 31.10.2022 у зв`язку із закінченням строку трудового договору (пункт 2 статті 36 Кодексу Законів про працю України).

Вважаючи протиправним наказ про звільнення, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 №21 затверджено Положення про помічника судді (далі - Положення), яке розроблено відповідно до вимог Законів України «Про судоустрій і статус суддів», «Про державну службу» та визначає єдині засади й умови діяльності, правовий статус особи, яка займає посаду помічника судді.

Відповідно до пункту 1 Положення, відповідно до частини першої статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Правовий статус, умови діяльності помічників судді визначаються Законом України «Про судоустрій і статус суддів», статтею 92 Закону України «Про державну службу», нормативно-правовими актами з питань оплати праці працівників патронатних служб і цим Положенням.

Посади помічників судді належать до посад патронатної служби, на які не поширюється дія Закону України «Про державну службу», крім статті 92 Закону України «Про державну службу».

Згідно пункту 2 Положення, помічник судді - це працівник патронатної служби у суді, який забезпечує виконання суддею повноважень щодо здійснення правосуддя.

Відповідно до пункту 4 Положення, помічник судді з питань підготовки та організаційного забезпечення судового процесу підзвітний лише відповідному судді. Суддя є його безпосереднім керівником.

Отже, помічник судді є працівником патронатної служби основним завданням якого є забезпечення виконання суддею, помічником якого він є, повноважень щодо здійснення правосуддя.

Також, пунктом 5 Положення передбачено, що на помічника судді поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41 - 43-1, 49-2 та частини 3 статті 184 Кодексу законів про працю України.

Згідно пункту 8 Положення, помічник судді призначається на посаду на строк повноважень безпосереднього керівника та не довше ніж на період перебування безпосереднього керівника у штаті суду.

Тобто, помічник судді фактично призначається на посаду за строковим трудовим договором, який діє не довше ніж на період перебування безпосереднього керівника - судді у штаті суду.

Таким чином, сам факт вибуття безпосереднього керівника - судді зі штаті суду свідчить про закінчення строку трудового договору, який укладено з помічником судді.

Отже, аргументи позивачки про не передбачуваність і не прогнозованість її звільнення, у зв`язку з вибуттям її безпосереднього керівника зі штату суду, є безпідставними, оскільки вказані підстави припинення трудових відносин працівника патронатної служби прямо передбачені наведеними положеннями законодавства.

06 жовтня 2022 року Радою суддів України прийнято рішення №32, яким внесено зміни до Положення про помічника судді, зокрема, абзац перший пункту 12 Положення викладено у новій редакції:

«Трудові відносини з помічником (помічниками) судді припиняються в день припинення повноважень безпосереднього керівника та/або в день відрахування безпосереднього керівника зі штату суду, або в день вибуття/прибуття судді у відрядження як тимчасового переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», або в день ухвалення з`їздом суддів України рішення про обрання Ради суддів України в новому складі. Наказ про звільнення помічника (помічників) судді видається керівником апарату відповідного суду на підставі подання безпосереднього керівника та/або на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду, вибуття судді у відрядження як тимчасове переведення судді.».

З огляду на зміст внесених змін до Положення не можливо стверджувати про те, що вказані зміни суттєво погіршують становище особи, як про те зазначала позивачка, запроваджують нові підстави звільнення працівника патронатної служби чи звужують зміст та сутність вже існуючих прав працівника патронатної служби.

Вказані зміни фактично конкретизують дату припинення трудових відносин з помічником судді у випадку припинення виконання повноважень суддею з тих чи інших обставин, а також визначають документи, які є підставою для видання наказу про звільнення помічника судді. При цьому, внесені зміни до Положення не свідчать про те, що було запроваджено нові підстави для звільнення помічника судді. Такі підстави залишилися незмінними - факт вибуття безпосереднього керівника - судді зі штаті суду.

Отже, абзацом 1 пункту 12 Положення, доповнено порядок та підстави звільнення помічника судді, відповідно до яких трудові відносини з помічником судді припиняються, зокрема, в день вибуття/прибуття судді у відрядження як тимчасового переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, підставою для звільнення помічника судді з займаної посади є наказ про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду, вибуття судді у відрядження як тимчасове переведення судді.

Під час розгляду адміністративної справи установлено, що станом на момент прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача з займаної посади, суддя ОСОБА_2 вибула у відрядження до Городоцького районного суду Хмельницької області.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ про звільнення позивача з займаної посади прийнято з дотриманням пункту 12 Положення, оскільки безпосередній керівник позивача вибула у відрядження до іншого суду.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 11 Положення, у разі відрядження як тимчасового переведення судді до іншого суду того самого рівня і спеціалізації відповідно до статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» помічник такого судді може бути призначений на посаду до суду, до якого відряджається суддя (за його особистою заявою на час відрядження судді). Рішення про призначення помічника судді приймається за поданням відрядженого судді керівником апарату суду, до якого відряджається суддя.

Тобто, пунктом 11 Положення передбачена можливість призначення помічника судді до суду якого відряджено його керівника, проте, для такого призначення необхідно дотримання двох основних умов, а саме наявність про це особистої заяви помічника судді та подання відрядженого судді, яке подається за новим місцем роботи судді.

Наявність подання судді є імперативною умовою з огляду на те, що відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судді самостійно здійснюють добір помічника, а керівник апарату виконує формальну функцію щодо видання наказу про призначення особи на посаду, у разі якщо така особа відповідає встановленим у законі вимогам.

А відтак, з огляду на відсутність подання судді ОСОБА_2 на призначення ОСОБА_1 її помічником у штаті Городоцького районного суду Хмельницької області та відсутності згоди на це позивача, жоден з відповідачів не мав повноважень щодо вирішення питання про призначення позивача помічником судді в порядку проведення процедури відрядження судді.

Також, суд погоджує доводи представника ТУ ДСА України в Запорізькій області щодо того, що позивачу не могло бути запропоновано жодну з посад державної служби, оскільки помічники суддів відносяться до працівників патронатної служби у системі правосуддя, а тому можуть вступити на державну службу лише на загальних умовах визначених Законом України «Про державну службу».

Щодо пропонування позивачу інших посад, суд зазначає, що посада помічника судді, як працівника патронатної служби, має свої особливості, зокрема на помічника судді не поширюється дія статей 39-1, 41 - 43-1, 49-2 та частини 3 статті 184 Кодексу законів про працю України, а саме положення трудового законодавства України щодо попередження про майбутнє звільнення та переважного права на залишення на роботі.

Також, слід врахувати під час дослідження можливості призначення позивача на іншу посаду і ту обставину, що Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області не функціонує та перебуває на тимчасово окупованій території України, а тому переведення позивача на іншу посаду у цьому суді є неможливим.

Крім того, слід звернути увагу і на те, що у пункті 11 Положення передбачена можливість, а не обов`язок, переведення помічника судді на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби, що оформлюється відповідним наказом керівника апарату суду за наявності згоди помічника судді на таке переведення.

В даному випадку, позивача не було переведено на іншу посаду яка не належить до посад державної служби, а прийнято рішення про звільнення, що не суперечить пунктам 11 та 12 Положення про помічника судді. Факт перебування суду в простої не може бути підставою для висновку про неправомірність звільнення позивача з посади помічника судді, оскільки вказані обставини (простій та звільнення) є різними та не пов`язані між собою, оскільки виникають за різних для цього підстав. При цьому, чинне законодавство не містить застережень щодо неможливості звільнення працівника під час перебування установи в простої.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що під час прийняття наказу про звільнення позивача з займаної посади, відповідачами дотримано приписів чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для скасування наказу та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та з урахуванням положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (зареєстроване місця проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/ перебування: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області в особі Комісії з реорганізації (злиття) Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.168), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.168, ) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.06.2023.

Суддя Ж.М. Чернова