Справа № 520/15288/2020
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 р. Справа № 520/15288/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, повний текст складено 31.01.22 по справі № 520/15288/2020

за позовом ОСОБА_1

до Лозівської міської ради Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі № 520/20/15288/2020 визнано протиправною, оформлену листом від 30.04.2020 за № 02-31/423 відмову Орільської селищної ради у доступі до публічної інформації за запитом ОСОБА_1 № 4 від 03.04.2020, зобов`язано Орільську селищну раду повторно розглянути по суті запит ОСОБА_1 № 4 про доступ до публічної інформації від 03.04.2020 з урахуванням висновків суду у цій справі.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі № 520/15288/2020 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Орільської селищної ради на користь ОСОБА_1 500,00 грн у якості компенсації видатків на професійну правничу допомогу, решту судових витрат покладено на позивача.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду у від 26.04.2021 у справі № 520/15288/2020 додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 скасовано, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Орільської селищної ради на користь ОСОБА_1 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 у справі № 520/15288/2020 сторона виконавчого провадження Орільська сільська рада замінена на компетенційного правонаступника Лозівську міську раду Харківської області.

20.01.2022 представник позивача подав до суду заяву від 17.01.2022 про зміну способу та порядку виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду у від 26.04.2021 у справі № 520/15288/2020 шляхом стягнення витрат на професійну правничу допомогу з рахунків Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року заяву представника позивача від 17.01.2022 про зміну способу та порядку виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду у від 26.04.2021 у справі № 520/15288/2020 залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким змінити спосіб та порядок виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду у від 26.04.2021 у справі № 520/15288/2020 шляхом стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Лозівської міської ради Харківської області з рахунків Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначає, що у боржника Лозівської міської ради Харківської області відсутні рахунки, а отже безспірне списання коштів на користь позивача на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду у від 26.04.2021 у справі № 520/15288/2020 є неможливим. При цьому просить урахувати, що Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області утворений Лозівською міською радою Харківської області, в тому числі і для здійснення фінансування видатків з місцевого бюджету.

Від Лозівської міської ради Харківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 у справі № 520/15288/2020 видано виконавчий лист, який позивачем направлено до Лозівської міської ради Харківської області із заявою від 08.11.2021 про добровільне виконання судового рішення.

Листом від 25.11.2021 за № 7209/02-13-7 Лозівська міська рада Харківської області повідомила позивача, що як юридична особа не обслуговується в органах казначейства, не має відкритих рахунків, не є розпорядником будь-яких бюджетних коштів, у зв`язку з чим виконати судове рішення у справі № 520/15288/2020 не має можливості (а.с. 171).

Вказане стало підставою для звернення позивача із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2021 по справі № 520/15288/2020, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена заява стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично стосується покладення тягаря із виконання рішення суду у справі № 520/15288/2020 на Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, який до участі у справі № 520/12588/2020 не залучався, не є ані юридичним правонаступником Лозівської міської ради Харківської області, ані компетенційним правонаступником Лозівської міської ради Харківської області.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Норми КАС України визначають систему процесуальних засобів, які адміністративні суди вправі застосовувати для забезпечення своєчасного, точного, неухильного та повного виконання судового рішення.

Статтею 378 КАС України передбачено, що суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зважаючи на зазначене, як зміну способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Як зазначено Конституційним Судом України у рішенні від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012, зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні, та означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 5 КАС України. Під зміною способу виконання рішення необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості виконання такого у раніше встановлений спосіб.

Водночас законодавець чітко визначив як підстави, за наслідком настання яких може бути встановлено чи змінено спосіб або порядок виконання судового рішення - обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення, так і суб`єктів звернення із відповідною заявою - стягувач чи державний виконавець у встановлених законом випадках.

Обґрунтованими є виключні обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку заява стягувача про зміну способу та порядку виконання рішення суду за своєю правовою природою у розумінні положень ст. 378 КАС України не є заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а по своїй суті є заявою про заміну сторони боржника - Лозівської міської ради Харківської області на Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області на стадії виконання рішення суду, що фактично, на переконання заявника, є єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).

Так, відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частиною 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Таким чином Лозівська міська рада Харківської області () та Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області () є самостійними юридичними особами та суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідачем та боржником у цій справі є саме Лозівська міська рада Харківської області, а Виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області не був та не є стороною у справі № 520/15288/2020, щодо нього позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги, а отже ця юридична особа не може виконувати обов`язки за боржника Лозівську міську раду Харківської області, без існування визначених законом підстав.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що згідно зі статтею 378 КАС України зміна способу виконання рішення суду не передбачає заміну сторони виконавчого провадження.

Отже суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що стягнення коштів з виконавчого комітету не є зміною способу та порядку виконання рішення, оскільки заміна боржника у зобов`язанні на особу, яка не залучалася до участі у справі, є фактично зміною змісту рішення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 05 травня 2018 року у справі № 537/2235/16.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правові підстави для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення у запропонований ним спосіб відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 по справі № 520/15288/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її підписання та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін