Справа № 120/2531/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 червня 2023 р. Справа № 120/2531/23

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області; Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі ГУ ПФУ в Закарпатській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок ГУ ПФУ у Вінницькій області від 10.02.2023 № 0200-0602-8/12986 та №0200-0602-8/12988.

Ухвалою суду від 20.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Окрім того, цією ухвалою витребувано у ГУ ПФУ в Закарпатській області та зобов`язано надати суду, у строк визначений для подання відзиву, всі належним чином засвідченні копії документів, які слугували підставою для прийняття рішення від 03.03.2023 №41.

07.04.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Мотивуючи свою позицію ГУ ПФУ у Вінницькій області вказує, що з 23.11.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону №1058. У подальшому, 27.02.2023 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. До стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державної служби саме для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889, ОСОБА_1 зараховуються періоди роботи з 25.08.1993 по 01.05.2016. Таким чином, обчислений стаж роботи державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державної служби позивача для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889 становить 22 роки 8 місяців 7 днів.

Пунктом 2 Постанови № 1-3 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723, а саме: - форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); - форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); - форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Водночас, надана позивачем довідка №02000-0602-8/12988 від 10.02.2023 не відповідає вимогам Постанови №1-3 та видана за грудень 2022 року, замість січня 2023 року (місяця, що передує місяцю звернення).

При цьому, як зазначає представник відповідача 1, розмір пенсії за віком, обчислений згідно з Законом України «Про державну службу» з врахуванням довідки від 10.02.2023 №0200-0602-8/12986 буде менший ніж розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону №1058. Таким чином, у даному випадку переведення з виду на вид буде недоцільним та звужувати зміст соціальних гарантій позивача.

Враховуючи зазначене, відповідач 1 вважає, що ГУ ПФУ в Закарпатській області правомірно відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

10.04.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні. ГУ ПФУ в Закарпатській області вказує на те, що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів відділом перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплаті; соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» про що винесено рішення №1 від 03.03.2023.

Представник відповідача 2 звертаємо увагу суду, що довідка про складові заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій державним службовцям №02000-0602-8/12988 від 10.02.2023, видана ГУ ПФУ у Вінницькій області не відповідає постанові правління ПФУ від 17.01.2017 №1-3 та видана за грудень 2022 року, замість січня 2023 року (місяпь. що передує місяцю звернення (27.02.2023). З огляду на вищезазначене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

11.04.2023 на адресу суду надійшли витребувані судом доказі від ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи та заперечень, суд встановив, що з 23.11.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.02.2023 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. До такої заяви позивачем серед іншого долучено довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 10.02.2023 №0200-0602-8/12986 та довідку (лист) про середній розмір надбавок, премій та інших виплат за грудень 2022 року на посаді начальника відділу в Головному управлінні від 10.02.2023 №0200-0602-8/12988.

За принципом екстериторіальності заяву позивача разом із доданими документами передано на розгляд до ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Відповідачем 2 прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 03.03.2023 №41, у якому вказано, що розмір пенсій державним службовцям обчислюється на підставі довідок про заробітну плату, форми яких затверджено постановою правління ПФУ від 17.01.2017 №1-3. За результатами розгляду документів, доданих до заяви встановлено, що довідка про складові заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій державним службовцям від 10.02.2023 №0200-0602-8/12988, видана ГУ ПФУ у Вінницькій області не відповідає постанові правління ПФУ від 17.01.2017 №1-3 та видана за грудень 2022 року, замість січня 2023 року (місяць, що передує місяцю звернення), тому прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом від 07.03.2023 за № 0200-0305-8/21649 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило позивача про прийняття ГУ ПФУ в Закарпатській області рішення про відмову в перерахунку пенсії.

Вважаючи рішення відповідача 2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 01.01.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу".

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу", у Прикінцевих та перехідних положеннях якого закріплено, що Закон № 3723-XII втрачає чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Так, пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Крім того, пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Вказаний висновок додатково підтверджується нормами Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі - Порядок № 622).

Зокрема пунктом 2 цього Порядку визначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Тобто, незважаючи на те, що відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за особами, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мали не менше 20 років стажу на посадах державної служби, у подальшому (після 01.05.2016) зберігається право на призначення (отримання) пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Аналогічний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).

В свою чергу частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Змістовний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби, зокрема 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі, за такою особою зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Судом встановлено, що позивачу з 23.11.2017 призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Однак, рішенням від 03.03.2023 ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовлено у призначенні пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, з огляду на невідповідність наданої позивачем довідки вимогам постанови правління ПФУ від 17.01.2017 №1-3.

Водночас, за змістом оскаржуваного рішення відповідачем 2 не заперечується наявність у позивача відповідного віку, страхового стажу та стажу державної служби, необхідних для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

Більш того, відповідач 1 у відзиві на позовну заяву вказав, що до стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державної служби для визначення права на призначення пенсії за віком зараховано періоди роботи позивача з 25.08.1993 по 01.05.2016, що складає - 22 роки 8 місяців 7 днів.

З огляду на те, що позивач відповідає основним вимогам, які є необхідні для призначення пенсії державного службовця, відтак, суд не вбачає правових підстав для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Водночас, у рішенні від 03.03.2023 №41, як на підставу для відмови у призначенні позивачу пенсії, ГУ ПФУ в Закарпатській області посилається на те, що довідка від 10.02.2023 №0200-0602-8/12988, видана ГУ ПФУ у Вінницькій області, не відповідає постанові правління ПФУ від 17.01.2017 №1-3 та видана за грудень 2022 року, замість січня 2023 року (місяць, що передує місяцю звернення).

Надаючи оцінку таким доводам сторони відповідача та дослідивши довідку від 10.02.2023 №0200-0602-8/12988, суд зазначає наступне.

Процедура призначення пенсій особам, які згідно з пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 899-VIII мають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII регламентується Порядком № 622.

Так, пунктом 4 цього Порядку визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні.

З аналізу наведених положень пункту 5 Порядку № 622 слідує, що до заробітку особи, яка після 1 травня 2016 року звернулася за призначенням пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але яка на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, розмір заробітку для обчислення пенсії визначається із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено ЄСВ.

При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, що установлені на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби), тоді як середньомісячна сума виплат (крім посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років) для осіб, які станом на дату звернення не мають 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців.

Якщо ж в особи відсутній стаж роботи для визначення середньомісячних виплат у вищезазначеному порядку, то застосовується останній абзац пункту 5 Порядку № 622, згідно з яким за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому-п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Крім того, необхідно врахувати, що в силу вимог пункту 6 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Отже, обчислення розміру пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII має здійснюватися з урахуванням приписів пункту 5 Порядку № 622 та обов`язково на підставі даних з довідок про заробітну плату, виданих за встановленою формою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, визначаються постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Пунктом 1 вказаної Постанови затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, що додаються до постанови, а саме:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як видно з матеріалів справи, разом із заявою від 27.02.2023 про призначення/перерахунок пенсії позивач надав пенсійному органу довідку від 10.02.2023 №0200-0602-8/12986 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видану Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за посадою заступника начальника відділу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області станом на лютий 2023 року, до якої включено всі види оплати праці, на які нараховано ЄСВ.

Така довідка відповідає формі, затвердженій Постановою № 1-3 від 17.01.2017, що відповідачами не заперечується.

Крім того, позивач надав довідку, яка фактично є листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10.02.2023 № 0200-0602-8/12988, в якому у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 09.02.2023 за №2930/8 Головне управління повідомило інформацію про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2022 року по посаді начальника відділу в Головному управлінні.

Оцінивши зазначений лист, суд погоджується з доводами ГУ ПФУ в Закарпатській області, що такий лист не відповідає формі "довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби", яка затверджена Постановою № 1-3 від 17.01.2017, а тому не може вважатися належною довідкою про заробітну плату для призначення пенсії державному службовцю з врахуванням останньої.

До того ж у вищевказаному листі міститься інформація про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2022 року. Однак, згідно з пунктом 5 Порядку № 622 відповідна інформація повинна бути надана щодо виплат за місяць, який передує місяцю звернення за призначенням пенсії, тобто за січень 2023 року, зважаючи на те, що позивач звернувся із заявою 27.02.2023.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами відповідачів про те, що довідка (лист) від 10.02.2023 № 0200-0602-8/12988 не може бути врахована при вирішенні питання щодо визначення розміру пенсії державного службовця.

Відтак, позивачу слід надати пенсійному органу належну "довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби", оформлену з урахуванням висновків суду та вимог чинного законодавства, яка в подальшому підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії.

Водночас, в межах цієї справи судом встановлювався саме факт наявності в особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ. У свою чергу, відсутність довідки встановленого зразка не є підставою для відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Відтак, оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області № 41 від 03.03.2023 не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує право позивача на пенсійне забезпечення, а тому підлягає скасуванню. При цьому, суд враховує, що особа має право самостійно обирати за нормами якого закону отримувати пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а саме у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 41 від 03.03.2023 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як пенсійного органу за місцем пенсійного обліку позивача, призначити з 27.02.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 10.02.2023 №0200-0602-8/12986, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями частини 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 41 від 03.03.2023 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 27.02.2023 пенсію за віком як державному службовцю відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60% від заробітку, з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 10.02.2023 №0200-0602-8/12986, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 268,40 грн. (двісті шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 268,40 грн. (двісті шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, );

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, м. Ужгород, 88000, ).

Рішення суду складено: 06.06.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна