Справа № 750/5006/23
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2023-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5006/23
Провадження № 2-а/750/61/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів Сіндєєвої В.В.,

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Скитер Ірини Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови від 06.04.2023 серії ЕАС №6787541 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовано позов тим, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки Правил дорожнього руху позивач не порушував, дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» встановлено з порушенням ПДР та ДСТУ 4100-2014, а тому водій не може нести відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків, які встановлені з порушенням стандартів. Також позивач посилається у своєму позові на ту обставину, що відповідач не надала йому при розгляді справи доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення та не забезпечила можливості реалізувати його право на отримання правової допомоги

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідачів надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», що встановлений в м. Чернігові по вулиці П`ятницькій, 77, відповідає вимогам ДСТУ, а тому відповідно до Правил дорожнього руху, позивач повинен був здійснити зупинку перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та після цього, під`їжджаючи до перехрестя, впевнившись, що його рух буде безпечним, здійснити поворот або рух прямо. Натомість гр. ОСОБА_1 вимогу дорожнього знаку не виконав, проїхавши без зупинки та зупинився лише безпосередньо на перехресті за знаком, чим порушив Правила дорожнього руху. Крім того, представник відповідачів у своєму відзиві на позовну заяву послалася на відеозапис з портативного відео реєстратора та зазначила, що поліцейський дотримався передбаченоїзаконодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, до початку винесення оскаржуваної постанови ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав позивачеві у реалізаціївказаних прав. Втім, з відеозапису вбачається, що позивачем не було здійснено жодних активних дій, які б могли свідчити про реальне бажання скористатись своїми правами, адже ним не було заявлено ніяких клопотань, зокрема щодо залучення адвоката або іншого фахівця в галузі права.

Згідно ч.1 ст.269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив)

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та поросив його задовольнити. При цьому, позивач визнав той факт, що не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», посилаючись на те, що він встановлений з порушенням вимог Правил дорожнього руху та ДСТУ, а тому він зупинився вже після знаку перед самим перехрестям, надавши перевагу в русі іншим транспортним засобам.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З постанови серії ЕАС №6787541, винесеної 06.04.2023 о 09 год. 05 хв. старшим лейтенантом поліції УПП в Чернігівській області Скитер І.О. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП вбачається, що 06.04.2023 о 08 год. 48 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ІЖ 27175 д.н.з НОМЕР_1 в м. Чернігові по вулиці П`ятницькій, 77 і не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 33 ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.2 Розділу 33 ПДР знак пріоритету «Проїзд без зупинки заборонено» - забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

З відеозапису, наданого представником відповідачів до відзиву на позовну заяву вбачається, що позивач не заперечував того факту, що не здійснив зупинку перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», і такі свої дії пов`язував з тим, що знак в даному місці встановлено не вірно, а тому його вимоги він виконувати не зобов`язаний.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

За ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 77 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, перевіривши доводи сторін, суд приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП підтверджено належними та допустити доказами.

З матеріалів відеофіксації правопорушення вбачається, що інспектором поліції було проведено розгляд справи з дотриманням вимог КУпАП, роз`яснено позивачу його права, в тому числі право на правничу допомогу, але позивач не скористався таким правом. Відповідач жодним чином не перешкоджала позивачу в реалізації права скористатися послугами адвоката та запропонувала йому здійснити виклик адвоката. При цьому, як вбачається з відеозапису, позивач вимагав у інспектора забезпечити йому виклик адвоката, що згідно чинного законодавства не входить до обов`язку інспектора поліції при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те що, інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Скитер І.О. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕАС № 6787541 від 06.04.2023 року діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25.06.2020 року по справі 520/2261/19, зводиться до того, що: ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Позивачем до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про незаконність винесеної відносно нього постанови. Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 272, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів), інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Скитер Ірини Олександрівни (місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова