Справа № 580/1797/22
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року справа № 580/1797/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення №0-2309 від 02.04.2018 на суму 48091,20 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-2306 від 08.10.2018 на суму 1287,73 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-2306 від 07.05.2019 на суму 1634,40 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-2306 від 07.05.2019 на суму 55951,11 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-2306 від 14.04.2020 на суму 6271,39 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-2306 від 14.04.2020 на суму 915,97 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-2306 від 06.04.2021 на суму 65064,64 грн;

- податкове повідомлення-рішення №0-2306 від 06.04.2021 на суму 950,31 грн.

Позов мотивовано тим, що спірними рішеннями відповідач нарахував позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на промислові будівлі та складські приміщення, помилково застосувавши ставку податку, яка є значно вищою, ніж визначено рішенням місцевої ради.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гараня С.М. від 12.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.06.2022, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2022, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 07.05.2019 №0-2306, №0-2306 та від 14.04.2020 №0-2306, №0-2306. Позов ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.04.2018 №0-2309, від 08.10.2018 №0-2306, від 06.04.2021 №0-2306 та №0-2306 залишено без розгляду.

01.07.2022 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Вказує, що розрахунок податкових зобов`язань позивача здійснений автоматично за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та даних АІС «Податковий блок» відповідно до яких позивач є власником нерухомого майна «комплекс» за адресою: АДРЕСА_1 та «будівлі торгівельні» за адресою: АДРЕСА_2 .

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 №185 призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №580/1797/22, за результатами якого справа передана для розгляду судді Рідзелю О.А.

Ухвалою від 21.03.2023 суд прийняв адміністративну справу до свого провадження та продовжив її розгляд за правилами спрощеного провадження.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником об`єкту нежитлової нерухомості, комплексу будівель, загальною площею 3005,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , - який складається з стелажного комплексу (А), будівлі складу запасних частин (А-1), будівлі прохідної (В), будівлі автомайстерні (Б).

Щодо вказаного об`єкта нерухомості відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення, якими нарахував грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, №0-2306 від 07.05.2019 на суму 55951,11 грн. за 2018 рік та №0-2306 від 14.04.2020 на суму 6271,39 грн. за 2019 рік.

Також, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником об`єкту нежитлової нерухомості, торгового павільйону, загальною площею 87,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо вказаного об`єкта нерухомості відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення, якими нарахував грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, №0-2306 від 07.05.2019 на суму 1634,40 грн. за 2018 рік та №0-2306 від 14.04.2020 на суму 915,97 грн. за 2019 рік.

Не погоджуючись із цими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним рішенням, суд врахував таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України) є спеціальним законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015, статтю 265 ПК України викладено у новій редакції, якою передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, як різновид податку на майно.

Згідно з підп.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2015) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовим елементом податку на майно, який в силу приписів підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 цього Кодексу, належить до місцевих податків.

Відповідно до під.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1. п.266.2. ст.266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

На підставі підп.266.6.1. п.266.2 ст.266 ПК України що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно підп.266.3.1. п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пункт 266.5.1 ст.266 ПК України передбачає, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п.12.3 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Зважаючи на зміст наведених законодавчих норм, встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є повноваженням місцевої ради.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справі №1840/3064/18.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Городищенської міської ради від 06.07.2017 №17-4/VII «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Городище та села Набоків на 2018 рік» встановлено ставки податку на нерухоме майно, зокрема для нежитлових будівель.

Так, ставка податку на будівлі промислові та склади для фізичних осіб встановлена на рівні 0,05% мінімальної заробітної плати на 1 січні звітного року за 1 кв.м. бази оподаткування.

Підпунктом 14.1.129-1 п.14.1 ст.14 ПК України визначено об`єкти нежитлової нерухомості будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого господарські будівлі допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо, інші будівлі (підп.«е», «є»).

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості»).

Оскільки позивач є власником об`єкту нежитлової нерухомості, комплексу будівель, загальною площею 3005,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , - який складається з стелажного комплексу (А), будівлі складу запасних частин (А-1), будівлі прохідної (В), будівлі автомайстерні (Б). на переконання суду для вказаного об`єкту нерухомого майна має застосовуватись ставка податку 0,05% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. бази оподаткування.

Разом з тим, згідно з розрахунком податкових зобов`язань до рішення №0-2306 від 07.05.2019 податковим органом за 2018 рік застосовано ставку податку на вказаний об`єкт 0,50% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. бази оподаткування, що не відповідає ставці, встановленій рішенням Городищенської міської ради від 06.07.2017 №17-4/VII.

Отже, податкове повідомлення-рішення №0-2306 від 07.05.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, рішенням Городищенської міської ради від 06.07.2017 №17-4/VII «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Городище та села Набоків на 2018 рік» встановлено ставку податку на будівлі торгівельні, зокрема, павільйони, для фізичних осіб на рівні 0,25% мінімальної заробітної плати на 1 січні звітного року за 1 кв.м. бази оподаткування.

Оскільки позивач є власником є власником об`єкту нежитлової нерухомості, торгового павільйону, загальною площею 87,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , - для вказаного об`єкту нерухомого майна має застосовуватись ставка податку 0,25% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. бази оподаткування.

Однак, згідно з розрахунком податкових зобов`язань до рішення №0-2306 від 07.05.2019 податковим органом за 2018 рік застосовано ставку податку на вказаний об`єкт 0,50% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. бази оподаткування, що не відповідає ставці, встановленій рішенням Городищенської міської ради від 06.07.2017 №17-4/VII.

Тому податкове повідомлення-рішення №0-2306 від 07.05.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно податкових повідомлень-рішень №0-2306 та №0-2306 від 14.04.2020, суд зазначає таке.

Суд встановив, що рішенням №0-2306 від 14.04.2020 позивачу нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, стосовно об`єкту нежитлової нерухомості, комплексу будівель, загальною площею 3005,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , - на суму 6271,39 грн. за 2019 рік, виходячи зі ставки податку на вказаний об`єкт 0,05% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. бази оподаткування.

Рішенням №0-2306 від 14.04.2020 позивачу нараховано грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, стосовно об`єкту нежитлової нерухомості, торгового павільйону, загальною площею 87,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , - на суму 915,97 грн. за 2019 рік, виходячи зі ставки податку на вказаний об`єкт 0,25% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. бази оподаткування.

Суд зазначає, що застосування наведеної ставки податку на відповідний об`єкт оподаткування (0,05% для будівель промисловості та 0,25% для будівель торгівлі) повністю відповідає ставкам податку, встановленим рішення Городищенської міської ради від 27.06.2018 №23-1/VII «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Городище та села Набоків на 2019 рік».

Отже, під час визначення позивачу грошових зобов`язань за 2019 рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, стосовно вищевказаних об`єктів нерухомості, відповідачем не порушено вимог законодавства України, а тому податкові повідомлення-рішення №0-2306 та №0-2306 від 14.04.2020 є правомірними та не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.2, 6, 14, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 07.05.2019 №0-2306 та №0-2306.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ