Справа № 620/8092/22
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/8092/22 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Чернігівської митниці на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі за позовом ТОВ «ТК ДТ-Чернігів» до Чернігівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК ДТ-Чернігів» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської митниці, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA102000/2022/000047/2 від 02.08.2022 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2022/000095.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Чернігівською митницею подано апеляційну скаргу, в якій остання просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що декларантом для митного оформлення імпортованого товару не подано всіх документів, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які містять всю необхідну інформацію та достовірні числові дані. Заявлена митна вартість базувалась на документально не підтверджених відомостях, які не дають можливості визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною контракту з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України. За таких обставин, апелянт вважає, що оскаржуване рішення Чернігівської митниці про коригування митної вартості товарів, а також картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є законними та не підлягають скасуванню.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі № 6208092/22 та встановлено строк до 01 червня 2023 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 25 квітня 2023 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Від ТОВ «ТК ДТ-Чернігів» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до фактичних обставин справи, 18.07.2022 між позивачем (покупець) та Компанією ЕКІОТЕХ TRADING - Z .GORECKI (продавець) укладено контракт № 6, згідно умов якого продавець зобов`язується поставити та передати покупцю обладнання, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного контракту асортимент, характеристики, кількість, ціна якого узгоджуються в Специфікаціях і зазначається в Інвойсах, що є невід`ємними частинами даного Контракту. Відповідно до п.4.1 Контракту, оплата товару здійснюється по передоплаті за 1-2 тижні до завантаження на транспорт покупця.

02.08.2022 декларантом, який діяв від імені ТОВ «ТК ДТ-Чернігів» на підставі договору № 04/05/2020 від 04.05.2020, подано до відповідача декларацію № UA 102020/2022/002814 та заявлено до митного оформлення отриманий за Контрактом Товар:

обладнання для оброблення сурової тканини в розправленому вигляді без тиску, методом намотування тканини на робочі вали машини та перемотуванням з одного валу на другий. Під час перемотування тканина занурюється у ванну з робочим розчином. Головні складові фарбувального джигера: ванна з валами та кришкою, вузол приводу валів, електродвигуни, електрична шафа. Розрахована декларантом митна вартість товару визначена за ціною інвойсу (основним методом) та склала 35 500 Євро;

запасні сталеві вали для намотування до джигера ВК-7, бувші у використанні - 2 шт. Вал - 200см., робоча ширина - 180см., діаметр валу - 35 см., максимальний діаметр партії - 100см.+ Використовуються для намотування тканини при фарбуванні. Не містять озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів. Розрахована декларантом митна вартість товару визначена за ціною інвойсу (основним методом) та склала 200 Євро;

додатковий гідравлічний привід для завантаження розвантаження джигерів з полотнами, змонтований на платформу з колесами, бувші у використанні - 2 шт. Складаються з силового приводу (що включають у себе гідравлічний насос, електродвигун, розподільні клапани і ємкість для оливи), гідроциліндрів та шлангів, необхідних для з`єднання гідроциліндрів з гідравлічним силовим приводом. Розрахована декларантом митна вартість товару визначена за ціною інвойсу (основним методом) та склала 300 Євро. Загальна вартість товарів - 36 000 Євро.

З метою здійснення митного оформлення товару позивачем разом з митною декларацією № UА 102020/2022/002814 від 02.08.2022 до Чернігівської митниці було подано: інвойс № FV/7/2022 від 29.07.2022; зовнішньо-економічний контракт № 6 від 18.07.2022; платіжне доручення № 37 від 21.07.2022; довідку про транспортні витрати № 1 від 27.07.2022; транспортний документ CMR. Додатково надано: рахунок-проформа №PRO/9/2022; пакувальний лист від 29.07.2022; специфікація № 1 від 18.07.2022; сертифікат походження товару PL/MF/AR 0209596; копія митної декларації країни відправлення № 22PL361010Е1870750 від 29.07.2022; виписка по рахунку від 21.07.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги № К-0000100 від 29.07.2022; договір (контракт) про перевезення № 2607 від 26.07.2022; технічний опис, вих. № 11 від 29.07.2022; акт про проведення огляду (переогляду) товарів; договір про надання послуг митного брокера №04/05/2020 від 04.05.2020; фото товару; декларації за якими відмовлено у випуску товарів.

Під час перевірки наданих для підтвердження митної вартості товару документів фахівцями контролюючого органу декларанту надіслано повідомлення, в якому вказано, що на виконання вимог частини третьої статті 53 Митного кодексу України, оскільки невідомо відомості про всі складові заявленого рівня митної вартості необхідне подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів висновок про вартісні характеристики товарів № 2-3, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

02.08.2022 Чернігівською митницею прийнято рішення №102000/2022/000047/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митним органом визначено митну вартість товарів №№ 2, 3 з розрахунку 2,10 та 3,761 USD/кг відповідно.

У графі 33 вказаного рішення зазначено, що в порядку контролю правильності визначення митної вартості товарів здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах. За її результатами встановлено, що відповідно до п.п. 1.1 п. 1 «Предмет контракту» контракту від 18.07.2022 № 6 асортимент, характеристики, кількість, ціна товару узгоджуються в специфікаціях і зазначаються в інвойсах, що є невід`ємними частинами даного контракту. Згідно з графою 31 «Вантажні місця та опис товару» поданої митної декларації від 02.08.2022 №UA102020/2022/002814 товари за№№ 2 і 3 є бувшими у використанні. Але серед наданих до митою оформлення документів (специфікація від 18.07.2022 № 1 до контракту від 18.07.2022 №6, проформа-інвойс від 18.07.2022 № PRO/9/2022, інвойс від 29.07.2022 №FV/7/2022 та пакувальний лист від 29.07.2022) немає жодної відмітки про те, що товари за №№ 2 і 3 митної декларації від 02.08.2022 є бувшими у використанні. Крім того відповідно до п.п.6.2 п.6 «Повідомлення про відвантаження» контракту від 18.07.2022 № 6 продавцем покупцю має бути переданий лист із технічними характеристиками обладнання з оригінальною печаткою та підписом продавця. Проте, даний документ до митного оформлення не надавався. Підпис продавця на інвойсі від 29.07.2022 № FV/7/2022 візуально відрізняється від його підпису на інших наданих документах. Відповідно до платіжного доручення від 21.07.2022 № 37 комісійні витрати за переказ коштів здійснювалися за рахунок платника, про що свідчить відмітка в графі 71 «Комісійні ПУМБ за рахунок» цього доручення (за рахунок «платника»). Але вони не були включені до митної вартості товару, чим порушено вимоги п.п. «а» п. 1 ч. 10 ст. 58 МКУ. В митній декларації країни відправлення від 29.07.2022 № 22PL361010Е1870750 (копія) міститься посилання на інвойс № FV/7/2022, при цьому дата документу не вказана. Крім того, серед вказаних у експортній декларації 4-х товарів неможливо виокремити товари за №№ 2 і 3 митної декларації від 02.08.2022 №/2022/002814, і таким чином, перевірити їх заявлену митну вартість, оскільки вказані товари були задекларовані під одним кодом згідно з УКТЗЕД разом з іншими товарами, а їх митна вартість записана однією сумою. До митного оформлення було надано рахунок-фактуру від 28.07.2022 №К-0000100 щодо розміру транспортних витрат з перевезення вантажу. Його було виставлено згідно з заявкою від 26.07.2022 №1 до договору від 26.07.2017 № 2607, який не відповідає тому, який було надано до митного оформлення (договір від 26.07.2022 № 2607). Крім того, рахунок дійсний до сплати до 28.07.2022. Таким чином серед наданих до митного оформлення документів в порушення п. 5 ч. 2 ст. 53 відсутні платіжні (або банківські) документи, що підтверджують факт оплати коштів за перевезення вантажу.

Враховуючи розбіжності в документах, відсутність підтвердження в них стану та року виготовлення товарів за №№ 2 і 3, приймаючи до уваги митні оформлення подібних товарів, здійснені в попередній період (згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби), відповідач прийшов до висновку, що є підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митним органом митної вартості товарів за №№ 2 і 3 самостійно.

Митну вартість товарів №№ 2 і 3 скориговано відповідно до статті 64 Митного кодексу України за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, - митні декларації від 23.11.2021 № UA209120/2021/040069, від 07.02.2022 №UA209120/2022/003431 та від 21.02.2022 № UA100350/2022/605294.

Митну вартість товарів за №№ 2 і 3 скориговано відповідно до статті 64 Митного кодексу України за резервним методом з розрахунку 2,10 USD/кг (для тов. № 2), 3,761 USD/кг (для тов. № 3).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA102020/2022/000095.

Не погоджуючись з вказаними рішенням та карткою відмови, позивачем подано скаргу до відповідача та Державної митної служби України, до якої надано ряд документів на підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товарів, однак оскаржувані рішення та картка відмови залишені без змін.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з цим адміністративним позовом, за результатами розгляду якого судом першої інстанції ухвалено рішення від 10 січня 2023 року.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України (далі - МКУ) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 54 МКУ посадовими особами митниці здійснюється контроль заявленої декларантом митної вартості товарів, оскільки відомості про митну вартість застосовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МКУ).

Такий контроль здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як передбачає ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі - продажу); 4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Як передбачає п. 1 ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. Тобто, митний орган, в першу чергу, цікавить кон`юнктура ринку відповідного товару та відповідність оцінюваного товару кон`юнктурі цього ринку. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості.

Крім того, відповідно до ст. 337 МКУ під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України здійснюється візуальна перевірка документів та відомостей, які подані до митного оформлення, в тому числі із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками).

Відповідно до частини 1 ст. 320 МКУ на підставі результатів застосування системи управління ризиками (далі - АСУР) митницями (митними постами) при митному оформленні обираються форми та обсяги контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України. При цьому, згідно ст. 54 МКУ митні органи здійснюють контроль правильності визначення митної вартості товарів.

У своїй діяльності митні органи, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів у випадках спрацювання АСУР, керуються Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 01.07.2021 № 476 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до Методичних рекомендацій у випадках спрацювання АСУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до ч. 3 - 4 ст. 53 МКУ здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 МКУ та ч. 1 ст. 55 МКУ, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем до митного оформлення серед інших документів надано зовнішньо-економічний контракт № 6 від 18.07.2022, специфікацію № 1 від 18.07.2022, інвойс № FV/7/2022 від 29.07.2022, платіжне доручення № 37 від 21.07.2022, довідку про транспортні витрати № 1 від 27.07.2022, транспортний документ CMR, рахунок-проформа № PRO/9/2022, пакувальний лист від 29.07.2022, сертифікат походження товару PL/MF/AR 0209596; копія митної декларації країни відправлення № 22PL361010Е1870750 від 29.07.2022, виписка по рахунку від 21.07.2022, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги № К-0000100 від 29.07.2022, договір (контракт) про перевезення № 2607 від 26.07.2022.

Відтак позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів за №№ 12 і 3 за ціною контракту надано повний пакет документів відповідно до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Як передбачає ч. 1 ст. 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Так, у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що відповідно до п.п. 1.1 п. 1 «Предмет контракту» контракту від 18.07.2022 № 6 асортимент, характеристики, кількість, ціна товару узгоджуються в специфікаціях і зазначаються в інвойсах, що є невід`ємними частинами даного контракту. Згідно з графою 31 «Вантажні місця та опис товару» поданої митної декларації від 02.08.2022 №UA102020/2022/002814 товари за№№ 2 і 3 є бувшими у використанні. Але серед наданих до митою оформлення документів (специфікація від 18.07.2022 № 1 до контракту від 18.07.2022 №6, проформа-інвойс від 18.07.2022 № PRO/9/2022, інвойс від 29.07.2022 № FV/7/2022 та пакувальний лист від 29.07.2022) немає жодної відмітки про те, що товари за №№ 2 і 3 митної декларації від 02.08.2022 є бувшими у використанні. Крім того відповідно до п.п.6.2 п.6 «Повідомлення про відвантаження» контракту від 18.07.2022 № 6 продавцем покупцю має бути переданий лист із технічними характеристиками обладнання з оригінальною печаткою та підписом продавця. Проте, даний документ до митного оформлення не надавався. Підпис продавця на інвойсі від 29.07.2022 № FV/7/2022 візуально відрізняється від його підпису на інших наданих документах. Відповідно до платіжного доручення від 21.07.2022 № 37 комісійні витрати за переказ коштів здійснювалися за рахунок платника, про що свідчить відмітка в графі 71 «Комісійні ПУМБ за рахунок» цього доручення (за рахунок «платника»). Але вони не були включені до митної вартості товару, чим порушено вимоги п.п. «а» п. 1 ч. 10 ст. 58 МКУ. В митній декларації країни відправлення від 29.07.2022 № 22PL361010Е1870750 (копія) міститься посилання на інвойс № FV/7/2022, при цьому дата документу не вказана. Крім того, серед вказаних у експортній декларації 4-х товарів неможливо виокремити товари за №№ 2 і 3 митної декларації від 02.08.2022 №/2022/002814, і таким чином, перевірити їх заявлену митну вартість, оскільки вказані товари були задекларовані під одним кодом згідно з УКТЗЕД разом з іншими товарами, а їх митна вартість записана однією сумою. До митного оформлення було надано рахунок-фактуру від 28.07.2022 №К-0000100 щодо розміру транспортних витрат з перевезення вантажу. Його було виставлено згідно з заявкою від 26.07.2022 №1 до договору від 26.07.2017 № 2607, який не відповідає тому, який було надано до митного оформлення (договір від 26.07.2022 № 2607). Крім того, рахунок дійсний до сплати до 28.07.2022. Таким чином серед наданих до митного оформлення документів в порушення п. 5 ч. 2 ст. 53 відсутні платіжні (або банківські) документи, що підтверджують факт оплати коштів за перевезення вантажу.

Проте відповідачем не доведено жодними доказами впливу вказаних обставин на митну вартість заявленого до митного оформлення товару.

Посилання відповідача на відсутність документів з відміткою щодо перебування товарів у використанні не приймаються, оскільки відповідно до інвойсу та інформації зазначеної в декларації обладнанням є джигери для оброблення сурової тканини. Запасні сталеві вали для намотування та додатковий гідравлічний привід є запчастинами до джигерів, а не окремим обладнанням. Разом з декларацією, декларантом подано фото товарів, які пройшли митний огляд. Факт перебування обладнання у використанні підтверджується також листом продавця, який надавався відповідачу зі скаргою №12/08/1 від 12.08.2022.

Стосовно того, що до митного оформлення не надано лист з технічними характеристиками обладнання від продавця, то вказана підстава для коригування митної вартості не є обґрунтованою, оскільки подання відповідного документу не передбачено ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Крім того, лист з технічними характеристиками не є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Натомість, декларантом митному органу надано технічний опис № 11 від 29.07.2022.

Також підпис продавця на інвойсі від 29.07.2022 № FV/7/2022 може відрізнятись, враховуючи час, місце, інші обставини на час підписання. Крім того, документи можуть бути підписані різними уповноваженим на це особами підприємства. Підпис на інвойсі жодним чином не впливає на вартість товару та його митну вартість.

Інвойс окрім іншого містить печатку продавця, засвідчений підписом та скріплений печаткою, тому є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, доки орган доходів і зборів не доведе, що такий інвойс отримано з порушенням закону.

Щодо платіжного доручення від 21.07.2022 №37, то частиною десятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.

Тобто, норма на яку посилається митний орган при коригуванні митної вартості не включає в себе комісійні витрати банку.

Також експортна митна декларація країни відправлення не зазначена у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, як документ, який підтверджує митну вартість товарів та навіть розбіжності у ній не могли бути підставою для витребування додаткових документів та подальшому коригуванню митної вартості.

Як слідує з митної декларації країни відправлення остання має 4 графи з відокремленням товарів, з яких можливо відокремити товари №№ 2 і 3.

Посилання в декларації на інвойс з номером, але без дати, жодним чином не впливає на митну вартість товарів. Разом з цим, до митного оформлення надано саме інвойс №FV/7/2022, який зазначено в декларації, тобто будь-які розбіжності відсутні.

Також суд зазначає, що описка в рахунку в році укладення договору жодним чином не впливає на вартість перевезення та митну вартість товару.

На переконання колегії суддів позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей.

Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу в достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як містили розбіжності, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи правильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а також дотримано норм процесуального права.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року у справі №620/8092/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк