Справа № 620/1123/23
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1123/23 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Собківа Я.М., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Академії Державної пенітенціарної служби на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерства юстиції України про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ :

Академія Державної пенітенціарної служби звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Міністерства юстиції України про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 191622,87 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмолено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача.

Представником Міністерства юстиції України також подано відзив на апеляційну скаргу позивача, за змістом якого останній просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов Академії Державної пенітенціарної служби задовольнити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Академії Державної пенітенціарної служби України № 267/ОД від 20.08.2018 ОСОБА_1 з 01.09.2018 зараховано слухачем першого курсу денної форми навчання за державним замовленням (а.с.11-12).

01.03.2019 між Академією (виконавцем) з однієї сторони, Центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 482 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України (надалі - Контракт) (а.с.13-15).

Умови Контракту визначені відповідно до Типової форми контракту, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 06.12.2017 №3888/5 "Про затвердження Типової форми контракту про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України.

Згідно абзаців 4, 5 пункту 3 розділу ІІ Контракту відповідач зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України "Про національну поліцію" в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

Відповідно до абзацу 7 пункту 1 розділу ІІ Контракту Академія зобов`язана проводити претензійно-позовну діяльність у справах про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у закладі вищої освіти.

Наказом Академії від 07.02.2020 № 20 о/с про випуск фахівців відповідачу присуджено ступінь вищої освіти магістра за спеціальністю 262 "Правоохоронна діяльність" (а.с.16).

Наказом Державної установи "Київський слідчий ізолятор " від 07.02.2020 № 32/ОС-20 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1, призначено інспектором відділу режиму і охорони державної установи "Київський слідчий ізолятор" (а.с.17).

Відповідно до наказу Державної установи "Київський слідчий ізолятор" від 02.12.2022 №273/ОС-22 старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого інспектора (з організації комунального забезпечення) відділу інтендантського та господарського забезпечення звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) (а.с.18).

При цьому судом встановлено, що з 01.09.2018 по 09.02.2020 відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебував у період навчання на грошовому забезпеченні.

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням слухача ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби, було витрачено за період з 01.09.2018 по 09.02.2020 на грошове забезпечення - 191622,87 грн (а.с.20).

Академією Державної пенітенціарної служби надіслано відповідачу повідомлення від 16.12.2022 № 13/3265 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта (а.с.21).

Відповідач на момент спірних правовідносин проходить службу в органах Державної прикордонної служби України, що підтверджується витягом з наказу від 12.01.2023 № 27 (а.с.62).

В добровільному порядку вказані витрати відповідач не відшкодував, тому позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2232-ХІІ курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати), визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі Порядок № 964).

Відповідно до положень пункту 7 Порядку № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється у судовому порядку.

Отже, за наведеного правового регулювання, право на звернення до суду у позивача у цій справі може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та може бути реалізоване протягом одного місяця з дня такої відмови.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №340/685/19 та у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №140/721/19.

Водночас, на виконання вимог пункту 3 Порядку № 964, наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за № 863/14130, затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок розрахунку витрат).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.3 Порядку розрахунків витрат, у разі дострокового розірвання контракту, саме вищий навчальний заклад здійснює розрахунок фактичних витрат за видами забезпечення, про що складає відповідні довідки-розрахунки, а також зазначає суму відшкодування у наказі про звільнення курсанта.

Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення інших центральних органів виконавчої влади, яким підпорядковані відповідні навчальні заклади, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

За наведеного, позивач був зобов`язаний здійснити розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у цьому ВНЗ, зазначити загальну суму відшкодування у відповідному наказі про звільнення курсанта, а також надати йому час на добровільне відшкодування таких витрат.

У випадку, якщо відповідач відмовився здійснити таке відшкодування у добровільному порядку, з наступного дня після спливу визначеного позивачем строку добровільного відшкодування, останній може звернутися до суду.

Водночас в матеріалах справи відсутні докази щодо ознайомлення відповідача із розрахунком витрат та відмови відповідача у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі.

Суд звертає увагу, що складений позивачем розрахунок не містить підпису відповідача, що мало б свідчити про його ознайомлення із сумою таких витрат, а тому позивачем не доведено факту відмови у відшкодуванні відповідачем витрат належними та допустимими доказами.

Наявна у матеріалах справи копія квитанції АТ «Укрпошта» від 16.12.2022 про направлення відповідачу поштового відправлення не завірена представником позивача належним чином, а тому не береться судом до уваги.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до наказу 105 прикордонного загону ім. Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України №27 від 12.01.2023 відповідачем було укладено контракт із Державною прикордонною службою України строком на 3 роки, де він і проходить службу по теперішній час

Відповідно до вимог пункту 9 Порядку № 964 у разі поновлення особи, що відрахована з закладу вищої освіти або звільнена з військової служби, на посаді курсанта, особи офіцерського складу стягнення суми витрат припиняється.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Академії Державної пенітенціарної служби залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Я.М.Собків

суддя В.В.Файдюк