Справа № 580/3256/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року справа № 580/3256/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Катеринопільського районного суду Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Катеринопільського районного суду Черкаської області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу, викладеній у листі від 28.04.2023р., надати копію довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова від 16.12.2022р. №0706/22;

- визнати протиправними дії відповідача щодо підписання відповіді від 28.04.2023 неповноважною особою;

- зобов`язати відповідача надати позивачу на інформаційний запит від 24.04.2023 копію довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова від 16.12.2022 №0706/22.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 24.04.2023 звернулась до відповідача з інформаційним запитом, в якому просила надати повну інформацію щодо довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова №0706/22 від 16.12.2022 та надати її належним чином завірену копію. Проте відповідач листом 28.04.2023 відмовив у наданні позивачу копії вказаної довідки з посиланням на інтереси національної безпеки та знаходженні довідки в особовій справі судді. Позивач вважає, що відповідач протиправно відмовив у наданні копії вказаної довідки та вважає, що вказаними діями відповідач приховує нецільове використання бюджетних коштів.

Крім цього зазначила, що відповідь на інформаційний запит від 28.04.2023 підписано неповноважною особою, оскільки така відповідь може бути підписана виключно головою суду.

Відповідач проти позову заперечив. 17.05.2023 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що запит позивача від 24.04.2023 був переданий на виконання заступнику керівнику апарату Глущенку Р.Б., який відповідно до своїх обов`язків готує відповіді на запити про надання публічної інформації. 28.04.2023 листом №1140/23 позивачу була надана відповідь, що довідка видана Хмельницьким університетом управління та права ім. Леоніда Юзькова від 16.12.2022 за №0706/22 уповноваженим органом та містить підпис уповноваженої особи, гербову печатку. У наданні позивачу копії вказаної довідки було відмовлено, оскільки довідка знаходиться в особовій справі судді, доступ до якої обмежений. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 08.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 24.05.2023 витребувано у відповідача належним чином завірені копії положення про апарат Катеринопільського районного суду Черкаської області; посадової інструкції заступника керівника апарату Катеринопільського районного суду Черкаської області Глущенка Р.Б.; інших доказів на підтвердження права заступника керівника апарату Катеринопільського районного суду Черкаської області Глущенка Р.Б. підписувати відповіді на отримання публічної інформації.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, дослідивши подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 24.04.2023 звернулась до Катеринопільського районного суду Черкаської області (відповідач) з інформаційним запитом, в якому просила надати повну інформацію щодо довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова №0706/22 від 16.12.2022 про творчу відпустку судді В.Лазаренка та її належним чином завірену копію.

Заступник керівника апарату Катеринопільського районного суду Черкаської області Роман Глущенко у відповідь на інформаційний запит від 24.04.2023 листом №1140/23-Вих повідомив позивача, що 16.12.2022 за №0706/22 Хмельницьким університетом управління та права ім. Леоніда Юзькова видана довідка на ім`я ОСОБА_2 про те, що він дійсно навчається в аспірантурі Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова за заочною формою навчання за спеціальністю 081 Право, Термін навчання в аспірантурі з 17.11.2022 по 31.10.2023. Довідка видана уповноваженим органом та містить підпис уповноваженої особи, містить гербову печатку. Через військову агресію російської держави проти України розповсюдження публічної інформації щодо діяльності державної влади, їх працівників, у тому числі щодо судів та органів системи правосуддя може становити загрозу їх життю та здоров`ю, бути загрозою національній безпеці, тому доступ до неї може бути обмежений. Оскільки вказана довідка знаходиться в особовій справі судді, доступ до якої обмежений, надати копію вказаної довідки неможливо.

Вважаючи, що відповідач протиправно не надав копію довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова №0706/22 від 16.12.2022, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про відмову у наданні копії довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова від 16.12.2022 №0706/22 суд зазначає наступне.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Отже право на доступ до публічної інформації є конституційним правом людини, передбаченим і гарантованим 34 , яка, у свою чергу, ґрунтується на положеннях 10 , 19 , 18 та 19 тощо, згідно з якими кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон №2939).

Статтею 1 Закону №2939 визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Розпорядник інформації зобов`язаний надати ту інформацію, яка вже існує і зафіксована на певному матеріальному носієві.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 24.04.2023 звернулась до Катеринопільського районного суду Черкаської області (відповідач) з інформаційним запитом, в якому просила надати повну інформацію щодо довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова №0706/22 від 16.12.2022 про творчу відпустку судді В.Лазаренка та її належним чином завірену копію.

Оскільки вказана довідка знаходиться у володінні Катеринопільського районного суду Черкаської області, інформація, відображена у ній, є публічною.

Також вказана інформація є задокументованою, тому у разі наявності підстав для її надання на запит позивача така інформація має бути надана у формі копії довідки, завіреної належним чином.

Згідно із частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частиною 2 статті 2 Закону №2939 передбачено, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 6 Закону №2939 інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Статтею 7 Закону №2939 визначено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Судом встановлено, що запит позивача стосується інформації щодо навчання в аспірантурі судді Лазаренко В.В., отже ключовим є питання, чи відноситься інформація про освіту до конфіденційною інформацією, доступ до якої обмежений.

Стаття 32 Конституції України передбачає, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно частини другої статті 11 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-Х11 до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адресу проживання, дату і місце народження.

Статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI (далі Закон №2297) передбачено, що персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

У Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначено: "Вирішуючи питання щодо конфіденційності інформації про особу, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, та членів її сім`ї, Конституційний Суд України виходить з такого, що належність інформації про фізичну особу до конфіденційної визначається в кожному конкретному випадку. Перебування особи на посаді, пов`язаній зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, передбачає не тільки гарантії захисту прав цієї особи, а й додаткові правові обтяження. Публічний характер як самих органів-суб`єктів владних повноважень, так і їх посадових осіб вимагає оприлюднення певної інформації для формування громадської думки про довіру до влади та підтримку її авторитету у суспільстві.

Конституційний Суд України у Рішенні № 2-рп/2012 від 20.01.2012 зробив висновок, що в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України слід розуміти так:

- інформацією про особисте та сімейне життя особи є будь-які відомості та/або дані про відносини немайнового та майнового характеру, обставини, події, стосунки тощо, пов`язані з особою та членами її сім`ї, за винятком передбаченої законами інформації, що стосується здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Така інформація про особу є конфіденційною;

- збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Пленум Вищого адміністративного Суду України у пункті 5.8 постанови «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» від 29.09.2016 №10 зазначив, що Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй Резолюції від 25 грудня 2008 року № 1165 (1998) (далі - Резолюція № 1165) вказала, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6). Згідно із законодавством України не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону (частина шоста статті 6 Закону № 2939-VI); персональні дані, зазначені у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оформленій за формою і в порядку, встановленими Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (частина третя статті 5 Закону України від 1 червня 2010 року № 2297-VI "Про захист персональних даних") (пункт 3.3 мотивувальної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України).

Тому суди повинні мати на увазі, що така інформація, зокрема, може міститися в наказах про відпустку чи відрядження, наказах про призначення чи звільнення особи. Такою також є інформація з особових справ, яка свідчить про дотримання особою, що займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, встановлених кваліфікаційних чи інших обов`язкових для займання цієї посади вимог, інформація про притягнення до юридичної відповідальності за неналежне виконання посадових (службових) обов`язків.

Таким чином, у разі, якщо до посади, пов`язаної з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, встановлені кваліфікаційні чи інші обов`язкові для займання цієї посади вимоги, такі як освіта, досвід роботи, знання іноземної мови, відсутність судимості тощо, така інформація не є конфіденційною.

Отже за загальним правилом персональні дані, зокрема щодо освіти, є конфіденційною інформацією, яка може бути надана третім особам лише за згодою фізичної особи власника інформації. Проте вказане положення не стосується осіб, які перебувають на посадах, пов`язаних зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування, оскільки оприлюднення певної інформації про них слугує для формування громадської думки про довіру до влади, в тому числі судової, та підтримку її авторитету у суспільстві.

Враховуючи зазначені приписи, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 навчається в аспірантурі Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова за заочною формою навчання та одночасно займає посаду судді Катеринопільського районного суду Черкаської області, за загальним правилом інформація про його навчання не є конфіденційною.

Проте як вбачається з відповіді від 28.04.2023 №1140/23-Вих на інформаційний запит підставою відмови у наданні копії довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова від 16.12.2022 №0706/22 є віднесення інформації про навчання ОСОБА_2 до конфіденційної у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану.

Надаючи правову оцінку вказаній підставі суд зазначає, що згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29,40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку зі збройною агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан, який існує дотепер.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" передбачено можливість обмеження реалізації окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина, в тому числі й прав, передбачених статтею 34 Конституції України, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану,

Відповідач посилається на ті обставини, що через військову агресію російської держави проти України розповсюдження публічної інформації щодо діяльності органів державної влади, їх працівників, у тому числі щодо судів та органів системи правосуддя може становити загрозу їх життю та здоров`ю, бути загрозою національній безпеці, а тому доступ до неї може бути обмеженим.

Враховуючи вищезазначені норми права, суд дійшов висновку, що запитувана позивачем інформація під час дії воєнного стану може бути визнана конфіденційною, проте з врахуванням приписів частини 2 статті 6 Закону №2939, якою передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Велика Палата ЄСПЛ у рішенні "Угорський гельсінський комітет проти Угорщини" (Magyar Helsinki Bizottsag v. Hungary, no.18030/11, 08.11.2016) указувала, що те, наскільки заборона доступу до інформації є втручанням у права заявника на свободу вираження поглядів, слід оцінювати в кожному конкретному випадку та з урахуванням його особливих обставин (параграф 157). Для цього мають бути застосовані такі критерії (параграфи 158170):

- мета запитувача. Необхідно встановити, чи справді отримання інформації є необхідним для реалізації запитувачем інформації його функції зі сприяння публічній дискусії з суспільно важливих питань і чи справді ненадання інформації створить суттєву перешкоду свободі вираження поглядів;

- характер запитуваної інформації. Інформація, дані або документи, щодо яких вимагається доступ, повинні збиратися в цілях задоволення саме суспільного інтересу;

- особлива роль запитувача інформації в отриманні та поширенні її серед громадськості. Розраховувати на захист свого права на доступ можуть насамперед журналісти, науковці, громадські активісти, зокрема блогери та популярні користувачі соціальних мереж, громадські організації, діяльність яких пов`язана з питаннями, що становлять суспільний інтерес, а також автори творів з означених питань;

Вказане дає підстави стверджувати, що особа, у розпорядженні якої знаходиться відповідна інформація та якій адресований запит на інформацію, має перевірити запит на предмет відповідності зазначеним критеріям. У разі, якщо під час дії воєнного стану під час розгляду запиту об`єктивно неможливо встановити, чи є в даному випадку інтерес на отримання інформації правомірним, чи настане шкода внаслідок розголошення інформації та чи переважатиме завдана внаслідок розповсюдження інформації шкода суспільний інтерес від її отримання, це є підставою для відмови у наданні інформації.

Як вбачається зі змісту інформаційного запиту від 24.04.2023 позивач з посиланням на пункт 3 частини 5 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначила, що запитувач має право звертатися до розпорядника інформації незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні без пояснення причини надання запиту.

Тобто позивач не зазначила мету отримання інформації, характер запитуваної інформації, а саме для задоволення якого суспільного інтересу вимагається інформація, та особливу роль запитувача інформації в отриманні та поширенні її серед громадськості, що позбавило Катеринопільський районний суд Черкаської області перевірити інформацію щодо навчання в аспірантурі судді ОСОБА_2 на її відповідність умовам конфіденційності, зазначеним у частині 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», під час дії воєнного стану.

Отже відповідач на законних підставах відмовив позивачу у наданні копії довідки від 16.12.2022 №0706/22 під час дії воєнного стану, натомість підстави для відмови у наданні копії довідки у разі припинення воєнного часу відсутні.

Посилання позивача у позовній заяві на ту обставину, що ненадання запитуваної інформації під час війни є приховуванням нецільового використання бюджетних коштів, а не інтересами національної безпеки, суд вважає необгрунтованим, оскільки як зазначено вище у інформаційному запиті мета отримання інформації не зазначена.

Суд бере до уваги, що згідно частини 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 6 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно частини 7 вказаної статті у рішенні про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату надсилання або вручення повідомлення про відстрочку; 3) причини, у зв`язку з якими запит на інформацію не може бути задоволений у встановлений цим Законом строк; 4) строк, у який буде задоволено запит; 5) підпис.

За змістом вказаних приписів відповідач, враховуючи режим воєнного стану, зобов`язаний був прийняти рішення про відстрочку в задоволенні запиту та надання позивачу копії довідки від 16.12.2023 №0706/22 протягом п`яти робочих днів після припинення в Україні режиму воєнного стану.

Отже дії відповідача щодо відмови у наданні копії довідки від 16.12.2022 №0706/22 є протиправними та порушують право позивача на доступ до публічної інформації.

Частина перша статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

З огляду на встановлені обставини суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача на отримання інформації, передбаченим частиною 6 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», є зобов`язання відповідача направити позивачу копії довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова від 16.12.2022 №0706/22, видану на ім`я ОСОБА_2 , протягом п`яти робочих днів після припинення в Україні режиму воєнного стану, тому позовна вимога про зобов`язання надати копію довідки Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова від 16.12.2022 №0706/22 підлягає частковому задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Катеринопільського районного суду Черкаської області щодо підписання відповіді від 28.04.2023 неповноважною особою суд зазначає таке.

Частина 1 статті 16 Закону №2939 передбачає, що розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 16 Закону №2939 запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Частиною 4 статті 22 закону №2939 передбачено, що у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Отже відповідь про відмову у наданні доступу до публічної інформації підписується визначеною відповідальною особою розпорядника інформації.

Згідно частини 1 статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.

Частиною 9 статті 153 Закону №1402 визначено, що апаратом суду забезпечується ведення особових справ суддів у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України за погодженням з Радою суддів України.

Згідно пункту 5.8 Порядку формування, ведення, обліку та зберігання особових справ суддів, затвердженого наказ Державної судової адміністрації України від 20.05.2016 № 97 та погодженого рішенням Ради суддів України 04.02.2016 №5, доступ до особової справи має голова суду, керівник апарату суду та відповідальний працівник.

Згідно частини 2 статті 155 Закону №1402 положення про апарат суду розробляється на підставі типового положення про апарат суду та затверджується зборами суддів відповідного суду. Тимчасове положення про апарат новоутвореного суду затверджується тимчасово виконуючим обов`язки керівника апарату цього суду.

Відповідно до частини 3 статті 155 Закону №1402 типове положення про апарат суду затверджує Державна судова адміністрація України за погодженням із Вищою радою правосуддя.

Згідно підпункту 39 пункту 8 Розділу ІІ Положення про апарат Катеринопільського районного суду Черкаської області, затвердженого рішенням зборів суддів Катеринопільського районного суду Черкаської області №2 від 13.02.2019, апарат суду організовує прийом громадян, забезпечує розгляд пропозицій, заяв і скарг, запитів відповідно до вимог Законів України «Про звернення громадян», «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Про статус народного депутата України», «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію».

Отже обов`язки з розгляду запитів про доступ до публічної інформації покладені на апарат Катеринопільського районного суду Черкаської області.

Посадова інструкція заступника керівника апарату Катеринопільського районного суду Черкаської області затверджена 25.11.2021 головою Катеринопільського районного суду Черкаської області.

Згідно пункту 10 посадової інструкції заступника керівника апарату Катеринопільського районного суду Черкаської області до посадових обов`язків останнього віднесено забезпечення розглядів запитів на отримання публічної інформації.

Вказане свідчить, що заступник керівника апарату Катеринопільського районного суду Черкаської області є відповідальною особою на розгляд інформаційних запитів про надання публічної інформації, тому лист №1140/23-их від 28.04.2023 підписаний уповноваженою особою.

Суд вважає необгрунтованим посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2021 у справі №640/33771/20, у пункті 26 якої зазначено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки, оскільки у вказаному пункті постанови зазначена норма частини 3 статті 15 Закону України «Про звернення громадян», натомість спірні відносини у справі, що розглядається, врегульовані Законом України «Про доступ до публічної інформації», який визначає інший порядок надання відповіді на інформаційний запит.

Отже позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо підписання відповіді від 28.04.2023 неповноважною особою є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку встановленим обставинам суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору як особа з інвалідністю 2 групи на підставі Закону України «Про судовий збір» розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Катеринопільського районного суду Черкаської області (вулиця Вільного козацтва, будинок 38, смт Катеринопіль, Катеринопільський район, Черкаська область, 20500, ) щодо відмови у наданні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) копії довідки Хмельницького університету управління та права імені ОСОБА_3 від 16 грудня 2022 року №0706/22.

Зобов`язати Катеринопільський районний суд Черкаської області (вулиця Вільного козацтва, будинок 38, смт Катеринопіль, Катеринопільський район, Черкаська область, 20500, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) копію довідки Хмельницького університету управління та права імені ОСОБА_3 від 16 грудня 2022 року №0706/22 протягом п`яти робочих днів після припинення в Україні режиму воєнного стану.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий Алла РУДЕНКО