Справа № 460/7090/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2023 року м. Рівне №460/7090/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій та рішень про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненської митниці, в якому просить суд:

-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000020 від 13.02.2023;

-визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів за №UA204000/2023/000015/2 від 13.02.2023;

-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000018 від 13.02.2023;

-визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів за №UA204000/2023/00007/2 від 13.02.2023.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач, володіючи всіма необхідними документами та відомостями для проведення процедури декларування товарів, протиправно виніс картки відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою суду від 21.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк для подання суду відзиву.

05.04.2023 Рівненською митницею подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки декларантом не було надано повного переліку додаткових документів, а надані на підтвердження числових значень складових задекларованої митної вартості товарів - містили розбіжності. Отже, оспорювані рішення та картки відмови прийняті на виконання вимог чинного законодавства, в межах повноважень митного органу, а тому є правомірними.

Ухвалою суду від 22.05.2023 витребувано в учасників справи додаткові докази.

30.05.2022, на виконання вимог ухвали суду від 22.05.2023, сторонами надано додаткові докази.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

28.11.2022 між Pavel Hendrich AutoMarket (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) укладено договір купівлі №0232022.

Відповідно до п.ІІ вказаного договору предметом даного договору є купівля продаж наступного напівпричепа: бренд заводу Volvo, тип FН 460 Mega, ідентифікаційний номер автомобіля (VIN) НОМЕР_1 , рік випуску 2015.

Вартість покупки 14800 євро.

Ціна покупки сплачена Покупцем шляхом переказу на банківський рахунок продавця за наданим рахунок с.342022.

Відповідно до платіжної інструкції №63JBKLMC від 14.12.2022 ФОП ОСОБА_1 сплачено AutoMarket Pavel Hendrich 14800 євро.

28.11.2022 між AutoMarket Pavel Hendrich (Продавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено додаткову угоду №1 до договору №0232022, відповідно до якої розділ VI викладено в наступній редакції: "VI Умови поставки товару за цим Договором EXW, Tachov, Ceska republica.

13.02.2023 декларантом подано митну декларацію № 23UA97U5, за якою було заявлено до митного оформлення сідельний тягач марки Volvo, модель FH460, ідентифікаційний номер автомобіля (шасі) - НОМЕР_1 , номер двигуна (маркування) невизначений, тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 12777см.куб, потужність двигуна 345 kw, призначений для використання на дорогах загального користування (для перевезення напівпричепів), бувший у використанні, колісна формула 4х2, календарний рік виготовлення 2015, модельний рік виготовлення 2015.

Також 28.11.2022 у компанії Pavel Hendrich AutoMarket позивачем було куплено напівпричіп для перевезення товарів Schwarzmuller SPA 3/Е, номер TP UG 340154, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 вартістю 5700 євро.

Оплату за напівпричіп позивачем було здійснено 01.12.2022, що підтверджується платіжною інструкцією №61JBKLMC.

10.02.2023 декларантом подано митну декларацію № 23UA59U5, за якою було заявлено до митного оформлення напівпричіп тентовий, тривісний, марки Schwarzmuller, модель SPA 3/ Е. Бувший у використанні. Призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування. Ідентифікаційний номер (шасі) НОМЕР_2 . Вантажопідйомність 29300 т. Повна маса 36000т. Маса в разі максимального допустимого навантаження 39000 т. Календарний рік випуску 2015.

Проводячи контроль правильності визначення декларантом митної вартості заявлених до митного оформлення товарів, відповідач виявив у поданих документах розбіжності та неточності.

У зв`язку з цим, з метою підтвердження заявленого рівня митної вартості імпортованого товару, 13.02.2023 відповідачем декларанту позивача було направлене електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів (а.с.55-56).

13.02.2023 позивачем повідомлено, що в графі 44 під кодом 0380 було невірно вказано дату документа, вірною є дата 28.11.2022. Умови поставки вказані в додатковій угоді №1 від 28.11.2022. повідомлено, що інші документи відсутні. Просить прийняти рішення відповідно до ст.55 Митного кодексу України.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000020 від 13.02.2023, згідно з якою у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено у зв`язку з тим, що митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом оскільки, декларантом не подано жодних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р., а подані до митного оформлення документи містять неточності. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 13.02.2023 № UA204000/2023/000015/2.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 13.02.2023 №UA204000/2023/000015/2, позивачу скориговано митну вартість товарів:

сідельний тягач марки Volvo, модель FH460, ідентифікаційний номер автомобіля (шасі) - НОМЕР_1 , номер двигуна (маркування) невизначений, тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів 12777см.куб, потужність двигуна 345 kw, призначений для використання на дорогах загального користування (для перевезення напівпричепів), бувший у використанні, колісна формула 4х2, календарний рік виготовлення 2015, модельний рік виготовлення 2015.

У графі 33 рішення від 13.02.2023 № UA204000/2023/000015/2 зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, так як:

І. Митна вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи, містять розбіжності і неточності:

- відповідно до розділу ІІ договору купівлі від 28.11.2022 №0232022 (далі Договір) ціна покупки була сплачена покупцем шляхом переказу на банківський рахунок продавця за наданим рахунком с.342022 покупна ціна за цим договором була сплачена в день зарахування належної суми на рахунок продавця. Тобто, станом на дату підписання Договору (28.11.2022) товар мав бути оплаченим.

Слід зауважити, що до митного оформлення декларантом надана фактура від 28.11.2022 №342022 (в графі 44 МД декларантом не зазначена), реквізити якої відрізняються від рахунку зазначеного у розділі ІІ Договору (с.342022 до митного оформлення не наданий).

Також декларантом до митного оформлення надана платіжна інструкція від 15.12.2022, що суперечить положенням розділу ІІ, згідно з якою товар був оплачений 28.11.2022.

Також в графі 70 вказаної платіжної інструкції відсутнє посилання на рахунок, згідно якого здійснено оплату товару.

В графі 44 декларантом під кодом документу "0380" зазначений документ від 05.12.2022 №342022, проте копія даного документу декларантом до митного оформлення не надана.

Листом декларанта від 13.02.2023 №11 повідомлено, що в графі 44 МД помилково зазначена невірна дата фактури.

Надана декларантом калькуляція від 27.01.2023 №б/н не відповідає вимогам Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599.

Вищезазначене свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень складових митної вартості.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо визначеної митними органами заявленої декларантом митної вартості транспортних засобів даної марки, моделі, характеристик та року виготовлення, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями: МД від 23.01.2023 №UA205140/2023/005172, від 24.01.2023 №209200/2023/001829 20000,00 EUR;

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів, згідно з переліком:

1)висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартості товару або сировини;

2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни на товарів на заявлених комерційних умовах поставки;

3)рахунок с.342022 зазначений в розділі ІІ Договору;

4)банківські платіжні документи, що можливо кореспондувати із імпортним товаром для підтвердження оплати відповідно до положень розділу ІІ Договору;

5)калькуляцію транспортних витрат, складену у відповідності до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 із наданням первинних документів бухгалтерського обліку, на підставі яких її було складено.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації про визнану митними органами митну вартість транспортних засобів даної марки, моделі, характеристик та року виготовлення, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями:

МД від 23.01.2023 №UA205140/2023/005172, від 24.01.2023 №209200/2023/001829 20000,00 EUR.

З розрахунку у національній валюті України та валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання МД до митного оформлення: 20000 EUR, або у національній валюті по курсу НБУ на день заявлення до митного оформлення 781288,00грн.

Також, за результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000018 від 13.02.2023 згідно з якою у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено у зв`язку з тим, що митна вартість імпортованого товару №1 не може бути визнана рівнем, визначеним декларантом, оскільки декларантом не подано жодних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р., а подані до митного оформлення документи містять неточності. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 13.02.2023 № UA204060/2023/000007/2. Декларантом допущено помилку в графі 44 митної декларації при зазначенні дати рахунку фактури (invoice) №352022 від 28.11.2022, також в описі 31 графи декларантом внесено відомості щодо вантажопідйомності причепа 29.300 т, що не відповідає відомостям зазначеним в реєстраційних документах поданих до митного оформлення. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ від 12.12.2022 №UBF503315 фактична вантажопідйомність причепа становить 32,300т.

Згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 13.02.2023 №UA204000/2023/000007/2, позивачу скориговано митну вартість товарів:

напівпричіп тентовий, тривісний, марки Schwarzmuller, модель SPA 3/ Е. Бувший у використанні. Призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування. Ідентифікаційний номер (шасі) НОМЕР_2 . Вантажопідйомність 29300 т. Повна маса 36000т. Маса в разі максимального допустимого навантаження 39000 т. Календарний рік випуску 2015.

У графі 33 рішення від 13.02.2023 № UA204000/2023/000015/2 зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, так як:

І. Митна вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення документи, містять розбіжності і неточності:

2.1 Декларантом до графи 20 Митної декларації зазначено, що товар продано на умовах поставки EXW Tachov, однак дані відомості не зазначені в комерційних документах, а саме: контракті від 28.11.2022 №0242022 та комерційному рахунку від 05.12.2022 №352022.

2.2 Згідно з умовами контракту від 28.11.2022 №0242022 ціна покупки була сплачена покупцем шляхом переказу на банківський рахунок продавця за наданим рахунком №с.352022, що не відповідає номеру рахунку наданому до митного оформлення та зазначеному в графі 44 митної декларації.

2.3 калькуляція транспортних витрат від 27.01.2023 надана до митного оформлення ФОП ОСОБА_3 не містить повної інформації щодо понесених витрат на доставку вантажу та їх включення до складових митної вартості. Також згідно наданої калькуляції транспортних витрат зазначено, що страхування товару проводиться за рахунок продавця, однак дані витрати не підтверджено та не включено до митної вартості.

2.4 Згідно наданого платіжного документа від 01.1.2022 №61 зазначено, що оплата за товар здійснюється згідно Invoice №352022 від 28.11.2022, при тому, що до митного оформлення подано та зазначено в графу 44 під кодом 0380 рахунок-фактура (іnvoice) від 05.12.2022, що не відповідає відомостям зазначеним в платіжному документі;

2.5 В описі 31 графи декларантом внесено відомості про вантажопідйомність причепа 29300т, що не відповідає відомостям зазначеним в реєстраційних документах, наданих до митного оформлення. Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 12.12.2022 №UBF503315 фактична вантажопідйомність причепа становить 32,300т.

2.6 в графу 34 митної декларації зазначено країну походження товару Австрія (АТ), що не підтверджено комерційними документами;

2.7 в платіжному документі від 01.12.2022 №61 не зазначені всі реквізити та відмітки банку;

2.8 пункт ІІІ контракту не відповідає предмету договору, зазначеному в комерційному рахунку №352022 та пункті ІІ контракту;

Вище зазначене свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб.

ІІ. Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, вартості подібного товару відповідно до цінової інформації наявної в єдиній інформаційній системі Держмитслужби становить 7000 €/ од. згідно митної декларації від 20.12.2022 №UA204020/2022/035581.

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів, згідно з переліком:

1)висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією;

2) виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки;

3)банківські, платіжні та інші документи, які підтверджують факт оплати за імпортований товар;

4)документи, що підтверджують вартість перевезення товару та включення всіх складових митної вартості на умовах зазначених в митній декларації.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці. Вартість подібного товару відповідно до цінової інформації наявної в єдиній інформаційній системі Держмитслужби становить 7000 € згідно митної декларації 20.12.2022 №UA204020/2022/035581.

Числове значення митної вартості товару із врахуванням його фактичної кількості, та з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, у національній валюті України становить 275678,20 грн.

Не погоджуючись з вказаними вище рішеннями відповідача щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 (далі-МК України).

Згідно з ст. 1 МК України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 52 МК України Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2 ст. 54 МК України).

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Згідно з ч.11, ч.12 ст.264 Митного кодексу України, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

З аналізу наведених правових норм слідує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Щодо тверджень відповідача, що подані до митного оформлення документи, містять розбіжності і неточності, а саме: відповідно до розділу ІІ договору купівлі від 28.11.2022 №0232022 (далі Договір) ціна покупки була сплачена покупцем шляхом переказу на банківський рахунок продавця за наданим рахунком с.342022 покупна ціна за цим договором була сплачена в день зарахування належної суми на рахунок продавця. Тобто, станом на дату підписання Договору (28.11.2022) товар мав бути оплаченим.

Так, судом встановлено, що оплату за товар по даному договору позивачем здійснено шляхом переказу на банківський рахунок Продавця за наданим рахунком № НОМЕР_3 .

Відповідно до платіжної інструкції №63JBKLMC від 14.12.2022 ФОП ОСОБА_1 сплачено 14800 EUR.

Проте, вказані обставини суперечать умовам договору купівлі від 28.11.2022 №0232022, оскільки відповідно до розділу ІІ вказаного договору ціна покупки була сплачена покупцем шляхом переказу на банківський рахунок продавця за наданим рахунком с.342022. Покупна ціна за цим договором була сплачена в день зарахування належної суми на рахунок продавця.

При цьому, позивачем не надано до суду та Рівненської митниці належних та допустимих доказів, що підтверджують факт оплати за товар 28.11.2022 (дата укладення договору).

Платіжна інструкції №63JBKLMC від 14.12.2022, складена ФОП ОСОБА_1 , що на думку позивача підтверджує оплату товару на суму 14800 EUR, судом до уваги не береться, оскільки така суперечить умовам договору купівлі.

Відповідно до умов контракту від 28.11.2022 №0242022 ціна покупки була сплачена покупцем шляхом переказу на банківський рахунок продавця за наданим рахунком с.352022.

Проте, до митного оформлення позивачем надано рахунок від 05.12.2022 №352022 .

Згідно з розділом ІІ вказаного договору ціна покупки була сплачена покупцем шляхом переказу на банківський рахунок продавця за наданим рахунком с.342022. Покупна ціна за цим договором була сплачена в день зарахування належної суми на рахунок продавця.

Позивачем не надано до суду та Рівненської митниці належних та допустимих доказів, що підтверджують факт оплати за товар 28.11.2022 (дата укладення договору).

Суд вважає безпідставним та необґрунтованим покликання позивача на рахунок від 28.11.2022 №352022, як такий, що підтверджує факт придбання напівпричепа, оскільки відповідно до платіжної інструкції №61JBKLMC оплату за товар позивачем проведено 01.12.2022, а не 28.11.2022, як зазначено в договорі купівлі №0242022.

Крім того, рахунок від 28.11.2022 №352022 не містить інформації щодо реквізитів договору купівлі, що ставить під сумнів визначення вартості товару позивачем.

В описі 31 графи декларантом внесено відомості про вантажопідйомність причепа 29300т, будь-яких документів, що підтверджують вказані обставини матеріали справи не містять. Крім того, позивачем не підтверджено країну походження товару Австрія (АТ), про що зазначено в графі 34 митної декларації.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Таким чином, калькуляції транспортних витрат надані до митного оформлення не відповідають наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення", оскільки не містять відомості про протяжність маршруту у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

За встановлених обставин суд констатує, що надані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності щодо ціни товару, інформації про товар, а також не містять підтвердження оплати за товар згідно з умовами договору. Тобто надані до митного оформлення декларантом документи містять очевидні розбіжності, які породжують сумніви щодо предмета митного оформлення та ціни ввезеного товару.

Отже, такі документи всупереч ч. 2 ст. 53 МК України не підтверджують заявлену митну вартість товару.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими сумніви митного органу щодо митної вартості увезеного товару, що є правомірною підставою для витребування у декларанта додаткових документів у межах процедури митного оформлення.

При цьому, запропонувавши надати додаткові документи, митний орган сприяв позивачу в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару.

Проте, декларант не надав всіх додаткових документів, що запропоновані відповідачем під час консультацій.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що недостатність інформації для підтвердження заявленої позивачем митної вартості імпортованих транспортних засобів у наданих ним документах та наявність у митного органу іншої інформації про митну вартість товару, унеможливлює застосування першого методу.

Як встановлено судом, митним органом було проведено процедуру консультацій з декларантом з метою визначення митної вартості товарів (транспортних засобів) придбаних позивачем та застосовано послідовність методів визначення вартості товару, що підтверджується змістом оспорюваного рішення.

У зв`язку з неможливістю застосування методів щодо ідентичних та подібних товарів, методів віднімання та додавання, що обґрунтовано у оскарженому рішенні (з підстав відсутності у митного органу та декларанта такої інформації), митна вартість товару була скоригована відповідачем за методом митної вартості товару, визначеного підпунктом "ґ" пункту 2 частини першої статті 57 МК України - резервним методом.

За встановлених обставин, враховуючи виявлені розбіжності та неповноту в числових значеннях та документах, ненадання декларантом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару, суд дійшов висновку, що прийняття відповідачем оскаржених рішень про коригування митної вартості товару та карток відмови у митному оформленні товарів є обґрунтованим та відповідає нормам митного законодавства України.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

При вирішенні даної судової справи судом розглянуто та враховано всі основні вагомі аргументи сторін, які дають можливість правильно встановити обставини справи та надати їм належну юридичну оцінку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач діяв обґрунтовано та розсудливо. Доводи позивача не спростовують правомірності оскаржених рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації та не дають суду підстав для їх скасування. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митних декларацій та рішень про коригування митної вартості товарів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 06 червня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104,м. Рівне,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Н.С. Гудима