Справа № 500/1773/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1773/23

06 червня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (надалі, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач -2), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області №95 від 11.04.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його трудової діяльності із 02.01.1989 по 08.05.1997, із 05.09.1992 по 30.10.1992 та призначити йому пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 03.04.2023 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає, що відповідачами протиправно не зараховано спірні періоди роботи позивача до страхового стажу, так як такі періоди підтверджуються записами в трудовій книжці позивача. Просить врахувати, що позивач не може нести відповідальності за правильність, повноту оформлення та належним порядок ведення та заповнення трудових книжок, внутрішньої документації підприємства.

Ухвалою суду від 03.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача - 1 та представник відповідача - 2 подали відзиви на позовну заяву, в яких заперечили проти позовних вимог, просили відмовити у задоволенні позову повістю. Просять врахувати, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.01.1989 по 08.05.1997, оскільки в записі про звільнення печатка не відповідає назві організації куди прийнято на роботу; період роботи з 05.09.1992 по 30.10.1992, оскільки відсутня дата наказу про прийняття, а в довідці від 23.03.2023 №63 між датою та наказом про прийняття наявна розбіжність.

Представник позивача подав до суду відповіді на відзив відповідача - 1 та відповідача-2, вважає, що викладені у відзиві мотиви відповідачів щодо відмови у задоволенні позовних вимог необґрунтованими і такими, що підлягають відхиленню.

Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Судом встановлено, що 03.04.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Однак, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 11.04.2023 №95 позивачу відмовлено у в призначенні пенсії за віком. Зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи з 02.01.1989 до 08.05.1997, оскільки в записі про звільнення печатка не відповідає назві організації куди прийнято на роботу. Необхідно уточнити даний період довідкою, або інформацією про реорганізацію оформленою належним чином; період роботи з 05.09.1992 по 30.10.1992, оскільки відсутня дата наказу про прийняття, а в наданій довідці від 23.03.2023 №63 між датою та наказом про прийняття наявна розбіжність. Прийнято 05.09.1992, а наказ про прийняття від 13.09.1991.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача-1, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Разом з тим, суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що при зарахуванні до загального страхового стажу спірних періодів ключовим є наявність таких періодів в трудовій книжці, а в разі відсутності записів у трудовій книжці, - підтвердження належними доказами у контексті п.3 Порядку №637.

Період роботи позивача з 02.01.1989 по 08.05.1997 на Гусятинській побутовій роментно-будівельній дільниці підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , та період роботи позивача з 05.09.1992 по 30.10.1992 машиністом БУМ по 5 розряду на Деренівський бурякопункт підтверджується записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 .

Крім цього, період роботи позивача з 05.09.1992 по 30.10.1992 підтверджується архівною довідкою №63 від 23.03.2023 Чортківського районного комунального підприємства "Трудовий архів"

Таким чином, суд вважає, що спірні у даній справі періоди роботи підлягає до зарахування до страхового стажу позивача.

Поряд з цим, перевіряючи спірне у даній справі рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №95 від 11.04.2023 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Отже, у сукупності наведених вище обставин, спірний період підлягає до зарахування до страхового стажу позивача, та позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, так як страховий стаж позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить понад 29 років.

Нормативно-правовим актом, яким у даному випадку регулюються умови призначення пенсії за віком є Закон № 1058-IV, зокрема ст. 26.

Враховуючі визначені цією нормою підстави та умови призначення пенсії за віком, а також наявність у позивача усіх необхідних умов для призначення пенсії вік та страховий стаж, суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у даному випадку не є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.

Отже, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання із 02.01.1989 по 08.05.1997, із 05.09.1992 по 30.10.1992 та призначити йому пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 03.04.2023 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області №95 від 11.04.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.01.1989 по 08.05.1997, із 05.09.1992 по 30.10.1992 та призначити йому пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 03.04.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 06 червня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (місцезнаходження:площа Центральна, 3, м. Чернівці, Чернівецька область,58002 );

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження:Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.