Справа № 569/5660/22
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5660/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника позивача адвоката Штогрін В.С.,

представника відповідача Бикова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рядового поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Жерендюк Світлани Сергіївни, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5372053, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Рядового поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Жерендюк Світлани Сергіївни, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5372053, винесену Рядовим поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Жерендюк Світланою Сергіївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що 05.05.2022 року постановою серії ЕАО № 5372053 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Згідно постанови, 05.05.2022 року о 10 год. 25 хв., позивач керував автомобілем Infiniti FX35 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Рівне по вул. Міцкевича, 32 під час виїзду з прилеглої території перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив пункт п. 34 ПДР України.

Позивач з даною постановою не згідний, оскільки вважає, що вона є незаконною, крім того позивач вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

16.06.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником ДПП Івашинютою І.О. подано відзив, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача адвокат Штогрін В.С. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, просить їх задоволити.

Представник відповідача Биков О.В. в судовому засіданні позовні не визнав, просить в їх задоволенні відмовити. Ввказав, що 05.05.2022 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Infiniti FX35 д.н.з. НОМЕР_1 , під час виїзду з прилеглої території порушив вимоги п.34 ПДР, яке виразилося у перетині вузької суцільної лінії 1.1 при виїзді з прилеглої території по АДРЕСА_1 при повороті ліворуч, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КАС України свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи.

З клопотанням представника відповідача 2 до суду в судове засідання було викликано інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Жерендюк С.С., яка є відповідачем по даній справі, для надання додаткових пояснень у справі, під присягою свідка. Оскільки, в судовому засіданні постало питання про з`ясування зазначених в постанові серії ЕАО № 5273454 від 05.05.2022 року обставин.

Заслухавши думку сторін, допитавши в судовому засіданні інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Жерендюк С.С. як свідка, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5273454 від 05.05.2022 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Infiniti FX35 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Рівне по вул. Міцкевича, 32 під час виїзду з прилеглої території перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив пункт п. 34 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови серії ЕАО № 5273454 від 05.05.2022 року, винесеної Рядовим поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Жерендюк С.С. накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП передбачає, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 280КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки.

Відповідачем подані до суду докази відеофіксації вчиненого позивачем порушення правил дорожнього руху. Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, зокрема зазначення серійного номеру технічного пристрою на який велася відеофіксація (470601), дають можливость встановити чи дійсно порушив позивач вимоги Правил дорожнього руху.

Оскільки, у формі постанови відсутній відповідний пункт де б можна було вказати інформацію про наявність відеофіксації у графі 7 постанови серії ЕАО № 5372053 від 05.05.2022 року зазначено, що до постанови додається відео з реєстратора.

Отже, надані відеозаписи з відеореєстратора встановленого в службовому автомобілі патрульної поліції можуть слугувати доказом у справі про вчинення адміністративного правопорушення.

З досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів наданих відповідачем вбачається, що: 1) поліцейський автомобіль зупинився перед перехрестям вул. Міцкевича пр-т Миру, де чітко видно, що автомобіль позивача Infiniti FX35 д.н.з. НОМЕР_1 перед ним не проїжджав; 2) після розвороту поліцейського автомобіля в напрямку вул. Соборна був зафіксований момент виїзду автомобіля позивача з прилеглої території, де він знаходився під час руху автомобіля патрульної поліції.

Позивач в позовній заяві зазначає, що він виїхавши з прилеглої території почав рух у напрямку перехрестя вул. Міцкевича - пр-т Миру, в місці де є поворот ліворуч на пр. Миру здійснив поворот і продовжив рух по вул. Міцкевича в напрямку вул. Соборна.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка поліцейська ОСОБА_2 підтвердила обставини зазначені у постанові та роз`яснила обставини відображені на відеозаписах.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно, інспектором патрульної поліції в межах правового кола і не порушуючи норм процесуального права було прийнято рішення стосовно винесення відносно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення ним п. 34 ПДР, що свідчить про обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 5372053 від 05.05.2022 року.

Відповідачем обґрунтовано визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та правомірно накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а доводи, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд доходить висновку щодо безпідставності позовних вимог і тому підстави для задоволення позову відсутні.

Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloranand Francis v. The United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов"язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України довів правомірність своїх дій, діяв на підставі та в межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 159-164, 192-194, 241-255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рядового поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Жерендюк Світлани Сергіївни, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5372053 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.