Справа № 740/5808/21
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Чернігів Справа № 740/5808/21

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо вирахування періоду перебування на квартирному обліку прапорщика ОСОБА_1 , 1976 року народження, складом сім`ї три особи з 08.09.2020;

зобов`язати відповідача вирахувати прапорщику ОСОБА_1 , 1976 року народження, складом сім`ї три особи час перебування на квартирному обліку з 15.01.2001, тобто дати первинної постановки на квартирний облік.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивача, як військовослужбовця, згідно протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08 вересня 2020 року та наказу командира даної військової частини від 08 вересня 2020 року знято з квартирного обліку. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 29 січня 2021 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та наказ командира даної військової частини про зняття позивача з квартирного обліку із складом сім`ї три особи, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити позивача на квартирному обліку з 08 вересня 2020 року. Відповідачем поновлено позивача на квартирному обліку із визначенням загального періоду перебування на квартирному обліку станом на 14 липня 2021 року - 10 місяців 7 днів, при цьому згідно листа відповідача від 05 липня 2021 року датою первинної постановки на квартирний облік є 15 січня 2001 року.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем надано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу в задоволенні позову повністю та зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 не здійснювалося жодних вирахувань перебування на квартирному обліку позивача з 08.09.2021, позивача поновлено з 08.09.2020 на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.01.2021 по справі №740/3917/20. Тож дата, з якої позивач перебуває на квартирному обліку є 08.09.2020, що становить постановку на квартирному обліку. Також відповідач вказує про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач з грудня 1994 року проходив службу в лавах Збройних Сил України, останнім місцем служби була військова частина НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №32 від 17 лютого 2020 року прапорщика ОСОБА_1 , звільненого з військової служби відповідно до наказу №3-РС від 17 лютого 2020 року в запас за п.к (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п.2 ч.5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 18 лютого 2020 року із направленням на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (2 розряду) Чернігівської області. Вислуга років у ЗС на 18 лютого 2020 року становить 25 років 02 місяці 10 днів, пільгова - не має.

Відповідно до протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №8 від 08 вересня 2020 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 прийнято рішення про зняття з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи з 08 вересня 2020 року у зв`язку із звільненням у запас.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №171 вiд 08 вересня 2020 року прапорщика ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи) знято з квартирного обліку на підставі рапорту голови житлової комісії від 08 вересня 2020 року.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2021 року, яке залишене без змін згідно постанови Чернігівського апеляційного суду від 31 березня 2021 року та постанови Верховного Суду від 22 вересня 2021 року, визнано незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом №8 від 08 вересня 2020 року про зняття з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи з 08 вересня 2020 року; визнано незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 №171 від 08 вересня 2020 року про зняття з квартирного обліку прапорщика ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити на квартирному обліку з 08 вересня 2020 року прапорщика ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи з 08 вересня 2020 року.

Відповідно до копій повідомлень військової частини НОМЕР_1 від 05 липня 2021 року за №885/2155, від 23 липня 2021 року за №885/2395 на адресу позивача вказаною військовою частиною зазначено про виконання рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29 січня 2021 року, а саме в частині поновлення позивача із складом сім`ї три особи на квартирному обліку з 08 вересня 2020 року; дата первинної постановки - 15 січня 2001 року; дата зняття з обліку - 08 вересня 2020 року; дата поновлення на обліку відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду від 29 січня 2021 року - 08 вересня 2020 року; станом на 14 липня 2021 року загальний період перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 - 10 місяців 07 днів.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.02.2022 позов задоволено повністю: визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо вирахування ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи) часу перебування на квартирному обліку з 08 вересня 2020 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 вирахувати ОСОБА_1 (склад сім`ї три особи) час перебування на квартирному обліку з дати первинної постановки на квартирний облік, тобто з 15 січня 2001 року; стягнуто із військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн судового збору.

31.05.2022 додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 3500 (три тисячі п`ятсот) грн витрат на правничу допомогу.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 29.06.2022 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 лютого 2022 року в частині вирішення позовних вимог про визнання дій протиправними - скасовано, відмовлено у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.01.2023 касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Ніжинського міськрайонного суду від 18 лютого 2022 року в нескасованій частині, додаткове рішення Ніжинського міськрайонного суду від 31 травня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 червня 2022 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

01.03.2023 ухвалою Верховного Суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Прокопця Сергія Михайловича про направлення справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Справу № 740/5808/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.12 даного Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.12 даного Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до п.24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (п.9 ст.12 вищезазначеного Закону).

Аналогічні положення закріплені також і в п.29 вказаного вище Порядку.

При цьому дія п.9 ст.12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Пунктом 30 вищезазначеного Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380, військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. А згідно з п.1 розділу VІ житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог ст.12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Пунктом 1 ч.2 ст.40 ЖК УРСР визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що на момент звільнення позивача його вислуга років у Збройних Силах України становила 25 років 02 місяці 10 днів, тобто вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, останній перебував на квартирному обліку з 15 січня 2001 року, що зазначено відповідачем у повідомленні від 05 липня 2021 року (дата первинної постановки - 15 січня 2001 року) і знятий з квартирного обліку у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас (закінчення строку контракту), у зв`язку з чим правові підстави для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині відсутні, що підтверджується вказаними вище рішеннями судів першої, апеляційної та касаційних інстанцій, при цьому рішенням суду від 29 січня 2021 року поновлено порушене право позивача з 08 вересня 2020 року. Також судом встановлено, що первинною датою постановки позивача на квартирний облік є саме 15 січня 2001 року, що узгоджується із приписами п.24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, і є підставою для обрахування часу перебування позивача на квартирному обліку з дати первинної постановки на квартирний облік, тобто з 15 січня 2001 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо не врахування періоду перебування на квартирному обліку позивача складом сім`ї три особи з 15.01.2001; зобов`язання відповідача врахувати позивачу час перебування на квартирному обліку складом сім`ї три особи з дати первинної постановки на квартирний облік, тобто з 15.01.2001.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропущеним строком звернення до суду, суд зазначає наступне.

Щодо оскарження дій відповідача в межах даної справи, позивач звернувся до суду згідно штампу на конверті 15.10.2021 (а.с.36), а не 11.04.2023, як зазначає відповідач у клопотанні.

11.04.2023 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 за наслідками направлення Верховним Судом справи № 740/5808/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до Чернігівського окружного адміністративного суду.

А отже, вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи, у загальному розмірі 8000,00 грн суду було надано копії договору про надання правничої допомоги від 09.09.2020, додаткової угоди № 1, акту про прийняття-передачі наданих послуг від 21.02.2022 на суму 8000,00 грн (а.с.71-73).

В матеріалах справи наявні заперечення відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Так, дослідивши документи та враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, що заявлена до стягнення з відповідача, є доведеною.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у контексті цієї справи метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від прийняття безпідставних рішень та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи, що позивачем при подачі позову також сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн, то за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування періоду перебування на квартирному обліку ОСОБА_1 складом сім`ї три особи з 15.01.2001.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 врахувати ОСОБА_1 час перебування на квартирному обліку складом сім`ї три особи з дати первинної постановки на квартирний облік, тобто з 15.01.2001.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

Повне судове рішення складено 07.06.2023.

Суддя О.М. Тихоненко