Справа № 826/13500/18
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року № 826/13500/18

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) із позовом до Міністерства юстиції України (далі також - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 31 травня 2018 року № 1680/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно»;?

- зобов`язання Міністерства юстиції України поновити приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язання Міністерства юстиції України виключити приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 зі Списку державних реєстраторів та нотаріусів, яким тимчасово обмежено або анульовано доступ до державних реєстрів, який розміщений на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та залучено до участі у ній в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Колесніковій І.С.

Ухвалою суду від 07 березня 2023 року відкрито провадження в даній справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю оскаржуваного рішення з огляду на завчасне повідомленням позивачем відповідача про несанкціоноване та незаконне втручання третіх осіб в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від імені позивача.

Крім того позивач наголошує на порушенні відповідачем порядку прийняття оскаржуваного наказу.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує на обґрунтованості прийнятого ним рішення з огляду на відповідність вимогам чинного законодавства як самого рішення, так і дотримання визначеного законом порядку його прийняття.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністерства юстиції України від 26 квітня 2018 року № 1452/7 «Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» затверджено перелік державних реєстраторів, щодо яких проводиться моніторинг реєстраційних дій у Державному реєстрі прав, зокрема щодо ОСОБА_1 .

В ході проведення моніторингу реєстраційних дій, вчинених приватним нотаріусом ОСОБА_1., відповідачем виявлено порушення нею вимог статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі також - Закон), пунктів 10-1, 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127), та складено акт від 05 травня 2018 року за результатами проведення відповідного моніторингу.

На підставі такого акта Міністерством юстиції України було прийнято рішення, оформлене наказом від 11 травня 2018 року № 1634/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1».

За результатами проведеної камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1, Комісією Міністерства юстиції України було виявлено порушення у сфері державної реєстрації прав, у зв`язку з чим складено Довідку від 21 травня 2018 року, якою запропоновано тимчасово заблокувати позивачу доступ до Державного реєстру прав строком на 6 (шість) місяців.

На підставі вищевикладеного Міністерством юстиції України прийнято рішення, оформлене наказом від 31 травня 2018 року № 1680/5 «Про тимчасове блокування доступу державному реєстратору - приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1. до Державного реєстру прав строком на 6 (шість) місяців».

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Щодо доводів позивача про несанкціоноване втручання до реєстру від її імені сторонніми особами, що призвело до вчинення у такому реєстрі дій, за які позивача позбавлено до нього доступу на підставі оскаржуваного наказу.

В позовній заяві позивач повідомляє, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження № 0000180 стосовно встановлення факту несанкціонованого втручання до реєстру, однак доказів вказаного, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, суду не надано.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06 квітня 2016 року, витяг з Реєстру - документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за параметрами, визначеними в пункті 3 Глави.

До витягу з Реєстру включається інформація про:

- номер кримінального провадження;

- дату надходження заяви, повідомлення та дату і час внесення відомостей про заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Реєстру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, наслідок розслідування кримінального правопорушення;

- прізвище, ім`я, по батькові потерпілого, заявника (найменування юридичної особи з ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР));

- короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

- прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї;

- найменування, код ЄДР, юридичну адресу, розрахунковий рахунок, місце та дату державної реєстрації юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а також анкетні дані її представника;

- орган досудового розслідування;

- прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, працівника (працівників) підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що сама по собі наявність відкритого кримінального провадження не підтверджує факт того, що позивач не вчиняла ту реєстраційну дію, яка слугувала прийняттю оскаржуваного наказу Міністерством юстиції України.

Таким чином, твердження позивача про несанкціоноване втручання до реєстру від її імені є необґрунтованими, оскільки вони не доведені та не підтверджені належними доказами.

Щодо суті встановленого відповідачем порушення суд зазначає таке.

Пунктом 4 частини 1 статті 3 Закону визначено, що однією із загальних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Частиною 4 статті 18 Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до абзацу 1 пункту 12 Порядку № 1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів).

Доступ до відомостей Єдиного реєстру документів забезпечується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав шляхом пошуку та отримання державним реєстратором в режимі реального часу відомостей про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним реєстром документів здійснюється інформаційно- телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Мін`юстом разом з Мінрегіоном.

Доступ до відомостей Державного земельного кадастру забезпечується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав шляхом пошуку та отримання державним реєстратором в режимі реального часу відомостей про земельну ділянку, у тому числі відомостей про власників, користувачів земельної ділянки, перенесених з Державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі.

Державний реєстратор у разі наявності у нього паперових носіїв інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації) використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.

Порядок доступу державних реєстраторів прав на нерухоме майно та користування відомостями Державного земельного кадастру затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2017 року № 509, яка набрала чинності з дня її опублікування, але застосовується з 01 жовтня 2017 року. Фактично доступ до відомостей Державного земельного кадастру забезпечено шляхом оновлення програмних засобів ведення Державного реєстру прав шляхом пошуку та отримання державним реєстратором в режимі реального часу відомостей про земельну ділянку, реалізовано з 13 листопада 2017 року під час реєстрації заяви.

Відповідно до пункту 10-1 Порядку № 1127 під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, у тому числі з метою перевірки її кадастрового номера щодо його наявності та автентичності, а також з метою встановлення наявності відомостей про власників, користувачів такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, та відповідності таким відомостям про власників, користувачів відомостей, зазначених заявником у заяві.

Отримані документи обов`язково зберігаються в електронній формі в Державному реєстрі прав та додаються до відповідної заяви для подальшого використання державним реєстратором.

Згідно абзацу 1 пункту 10 Порядку № 1127 під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа з оригіналів документів чи відповідно оформлених копій необхідних для державної реєстрації прав документів у випадку, передбаченому абзацом 2 пункту 7 Порядку № 1127, обов`язково виготовляє електронні копії шляхом сканування таких документів, які додаються до заяви.

Відповідно до пункту 10 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (далі - Порядок № 1141) під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про:

- нерухоме майно;

- право власності та суб`єкта цього права;

- інші речові права та суб`єкта цих прав;

- іпотеку та суб`єкта цього права;

- обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав.

Пунктом 11 Порядку № 1141 передбачено, що пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами:

1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи;

2) за адресою об`єкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки;

3) за кадастровим номером земельної ділянки;

4) за номером запису.

Пошук у Державному реєстрі прав відомостей для цілей отримання інформації з цього Реєстру здійснюється за принципом повного збігу зазначеного ідентифікатора пошуку або повного збігу усіх чи одного з ідентифікаторів пошуку у разі здійснення пошуку за декількома ідентифікаторами.

Під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор додатково здійснює пошук інших заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на те саме майно та рішень судів про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією таких прав, у базі даних про реєстрацію заяв і запитів (пункт 12 Порядку № 1141).

У пункті 13 Порядку № 1141 зазначено, що пошук заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у базі даних про реєстрацію заяв і запитів здійснюється за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна та ідентифікаторами, визначеними у підпунктах 2 і 3 пункту 11 Порядку № 1141.

Однак, в порушення наведених вище вимог законодавства приватним нотаріусом ОСОБА_1. під час формування та реєстрації заяв №№ 26442284, 26008634, поданих для державної реєстрації прав на земельну ділянку, не отримано автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу відомостей Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

Частиною 1 статті 19 Закону встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав (крім іпотеки) проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії нотаріусом проводиться невідкладно після завершення нотаріальної дії, але не пізніше строків, встановлених абзацами 1 і 2 цієї частини.

Строк, визначений у днях, обраховується з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав (абзац 1 частини 4 статті 19 Закону).

Натомість відповідачем встановлено, а позивачем не заперечено обставин того, що приватним нотаріусом ОСОБА_1. допущено порушення вимог статті 19 Закону, пункту 18 Порядку № 1127 за заявами №№ 26528617, 26403310, поданими для державної реєстрації права власності, а саме державну реєстрацію права власності проведено з порушенням строку, встановленого законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону реєстраційна справа включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Пунктом 7 частини 3 статті 10 Закону передбачено, що державний реєстратор виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав).

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 16 Закону при прийнятті заяв у паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення реєстраційних дій. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування з подальшим їх розміщенням у Державному реєстрі прав.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01.01.2018 для працездатних осіб складає 1762 гривні.

Згідно зі статтею 34 Закону за державну реєстрацію права власності справляється адміністративний збір у розмірі 0,1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За державну реєстрацію права власності, проведену у строки менші, ніж передбачені статтею 19 Закону, справляється адміністративний збір у такому розмірі:

- 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб - у строк два робочі дні;

- 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - у строк один робочий день;

- 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - у строк 2 години.

Адміністративний збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому подаються відповідні документи для проведення державної реєстрації прав, та округлюється до найближчих 10 гривень.?

Відповідно до частини 4 статті 20 Закону заява про проведення реєстраційних дій не приймається за відсутності документа, що підтверджує оплату послуг, та у разі внесення відповідної плати не в повному обсязі.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

З положень частини 1 статті 18 Закону та пункту 22 Порядку № 1127 вбачається, що процедура державної реєстрації закінчується формуванням витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником та видачою/отриманням документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 10 Закону під час проведення реєстраційних дій державний реєстратор обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень (далі - ЄДРСР).

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» (далі - Закон № 1666-19) до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та ЄДРСР, передбаченої законодавством, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості ЄДРСР за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в ЄДРСР державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.?

Однак, як вбачається з матеріалів справи та що не було заперечено позивачем, 23 квітня 2018 року до приватного нотаріуса ОСОБА_1 звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕДА КД» без зазначення уповноваженої особи щодо реєстрації права власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

До заяви № 27870845 додано рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 24 жовтня 2016 року по справі № 331/6759/16ц.

23 квітня 2018 року за результатами розгляду заяви № 27870845 приватним нотаріуса ОСОБА_1. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 40771831, на підставі якого відбувся перехід права власності від ОСОБА_2 (право власності № 8831545) та зареєстроване право власності № 25849581 за ТОВ «ВЕДА КД» на будівлю, об`єкти торгово-побутового призначення, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (розділ у Державному реєстрі прав №01).

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, приватним нотаріусом ОСОБА_1. допущено порушення вимог законодавства при розгляді заяви № 27870845 про державну реєстрацію права власності, а саме:

- відсутність у Державному реєстрі прав електронної копії рішення суду від 24 жовтня 2016 року;

- у ЄДРСР відсутня документальна інформація щодо зазначеного судового рішення з посиланням на пункт 4 статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень»;

- згідно з інформацією веб-порталу «Судової влади України» справа за № 331/6759/16-ц обраховується, як цивільна справа про внесення змін до актового запису про народження;

- за результатом розгляду заяви № 27870845 не сформовано витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав.

Разом з тим, приватним нотаріусом ОСОБА_1. всупереч вимогам статей 3, 10, 16, 18, 20, 34 Закону, пунктів 10, 12, 18, 22 Порядку № 1227, пунктів 10-13 Порядку № 1141 та пункту 2 прикінцевих та перехідних положень Закону № 1666-19, без пошуку заяв у базі даних Державного реєстру прав та без жодного пошуку відомостей у Державному реєстрі прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, за наявності підстав для зупинення розгляду заяви, прийнято рішення про державну реєстрацію прав порушенням територіальності.

Отже за результатом проведення камеральної перевірки обґрунтовано встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_1. при вчиненні вищезазначених реєстраційних дій (за заявами №№ 26442284, 26008634, 26528617, 26403310, 27870845) було порушено вимоги Закону, Порядку № 1227, Порядку № 1141 та Закону № 1666-19.

Таким чином, твердження позивача щодо безпідставності висновків, викладених у довідці за результатами проведення камеральної перевірки є необґрунтованими та такими, що спростовується викладеним вище обставинами справи.

Щодо вмотивованості оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 9 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 (далі - Порядок № 990) результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії.

У довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються:

дата проведення камеральної перевірки (число, місяць, рік);

прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку;

підстава проведення камеральної перевірки;

опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні акти законодавства) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів;

пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки.

За результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Закону у формі наказу (пункт 10 Порядку № 990).

Тобто законодавством чітко передбачено, що рішення Міністерства юстиції України приймається у формі наказу на підставі довідки комісії за результатами проведення камеральної перевірки, в якій викладені усі підстави і мотиви, що слугували прийняттю такого рішення.

При цьому, у довідці викладений зміст порушень та норми законодавства, що були порушені приватним нотаріусом.

Так, за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі прав державного реєстратора - приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1, Комісією з перевірки було складено довідку за результатами проведення камеральної перевірки від 21 травня 2018 року, в якій зазначено про порушення позивачем наведених вище вимог Закону, Порядку № 1227, Порядку № 1141 та Закону № 1666-19.

Пунктом 1 частини 2 статті 37-1 Закону встановлено, що за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Відтак, оскаржуваним наказом № 1680/5 було обґрунтовано вирішено тимчасово заблокувати доступ Позивачу до Державного реєстру прав стоком на 6 (шість) місяців.

При вирішенні даної справи суд враховую судову практику Верховного Суду, сформовану у його постанові від 29 серпня 2022 року по справі № 160/4731/20. Зокрема Верховним Судом зазначено таке:

« 40. Законодавством не передбачено вимоги щодо зазначення мотивів у рішенні уповноваженого органу про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні, а тільки його форму - наказ (ч. 6 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Однак висновок комісії з розгляду скарг, на підставі якого приймається рішення, має бути вмотивованим та містити мотиви його прийняття, оскільки тільки такий висновок дає змогу прийняти належне та обґрунтоване рішення уповноваженому органу.

41. Вмотивоване рішення - це рішення, прийняте на підставі належної оцінки фактів та доказів, з урахуванням усіх заявлених аргументів сторін, із подальшим застосуванням відповідних норм законодавства. Тобто уповноважений орган має оцінити висновок комісії з розгляду скарг, його мотивацію, обґрунтованість, і за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

42. Враховуючи, що висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації містить мотиви та обґрунтування прийняття рішення, Суд відхиляє аргументи касаційної скарги стосовно невмотивованості оскаржуваного наказу».

Таким чином, оскільки довідка від 21 травня 2018 року містить мотиви та обґрунтування прийняття рішення щодо блокування приватному нотаріусу доступу до Державного реєстру прав строком на 6 місяців, вбачається, що оскаржуваний наказ № 1680/5 є вмотивованим.

Відтак суд на вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України (04053, місто Київ, вулиця Більварно-Кудрявська, будинок 4; ), про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.