Справа № 140/707/22
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/707/22 пров. № А/857/8126/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 140/707/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

місце ухвалення судового рішення м.Луцьк
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїАндрусенко О.О.
дата складання повного тексту ухвалине зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

13.04.2023 до Волинського окружного адміністративного суду, у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі №140/707/22 щодо нездійснення нарахування та виплати з 01.04.2023 щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Заява обґрунтована тим, що на виконання вказаного рішення суду відповідачем нараховано та призначено до виплати підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте суму обрахованого підвищення визначив у розмірі двох прожиткових мінімумів (2270 грн х 2 = 4540 грн), а не мінімальних заробітних плат, що не відповідає судовому рішенню. Сума вказаного підвищення має становити 13400,00 грн (6700 грн х 2 = 13400 грн).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати обумовлену ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким подану заяву в порядку ст.383 КАС задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що відповідачем протиправно при перерахунку пенсії застосовано розрахункову величину прожиткового мінімуму, оскільки при перерахунку пенсії застосуванню підлягає розмір мінімальної заробітної плати, установленої на відповідний календарний рік, з урахуванням змін такого розміру протягом відповідного року.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду. Про розгляд апеляційної скарги позивач повідомлена шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Враховуючи, що ухвалу суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку ч.1 ст.312 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Залишаючи заяву без задоволення, суд першої інстанції відхилив доводи заявника про те, що боржник протиправно здійснив нарахування підвищення до пенсії із розрахунку двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не мінімальних заробітних плат, з огляду на те, що з набранням чинності 01 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі - Закон № 1774-VIII), за змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Також суд зазначив, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у пункті 58 постанови від 11 грудня 2019 року у зразковій справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VIII, після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають. Верховний Суд від згаданого висновку щодо застосування пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VIII із застосуванням виняткового механізму, закріпленого частиною першою статті 346 КАС України, не відступав, на що звернута увага, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 11 січня 2023 року у справі № 240/3309/22.

На думку суду, вказаного правового підходу щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини необхідно дотримуватися і при визначенні конкретного розміру підвищення до пенсії, належного до виплати позивачу як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченого статтею 39 Закону № 796-ХІІ.

Відтак суд вважав, що доводи заявника про незастосування боржником розрахункової величини - мінімальна заробітна плата, при нарахування їй підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є необґрунтованими, ГУ ПФУ у Волинській області, здійснюючи таке нарахування діяло в межах закону та покладених на нього повноважень.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2022, яке набрало законної сили 22.04.2022, у даній справі позов задоволено:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 13.07.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік);

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача на виконання вказаного рішення, які полягають у здійсненні обрахунку підвищення до пенсії у розмірі двох прожиткових мінімумів, а не мінімальних заробітних плат, позивач звернулася до суду з заявою в порядку ст.383 КАС України.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду, серед іншого має містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження, у випадку, коли таке відкрито (ч.2 ст.383 КАС України).

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом (ч.3 ст.383 КАС України).

Так, позивач звернулася до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України у зв`язку з тим, що на виконання вказаного вище рішення суду відповідачем нараховано та призначено до виплати підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте суму обрахованого підвищення визначив у розмірі двох прожиткових мінімумів (2270 грн х 2 = 4540 грн), а не мінімальних заробітних плат, що не відповідає судовому рішенню. Сума вказаного підвищення на думку заявника має становити 13400,00 грн (6700 грн х 2 = 13400 грн).

Відтак, спірним у цій справі є питання визначення розрахункової величини для нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії. З цього приводу колегія суддів вказує на наступне.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2022, яке набрало законної сили 22.04.2022 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 13.07.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Як наслідок, вказаним судовим рішенням вирішено спір з приводу розміру належних позивачу виплат, вказане рішення набуло законної сили та у відповідності до ст. 370 КАС України підлягає обов`язковому виконанню і точній відповідності до змісту резолютивної частини такого рішення.

Статтею 253 КАС України визначено виключний перелік випадків, за наявності яких суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

У випадку, якщо учасник справи або сторона не погоджується із ухваленим судовим рішенням, то така особа має право його оскаржити до суду вищої інстанції шляхом подання апеляційної та касаційної скарги про перегляд вказаного судового рішення в порядку передбаченому ст. 293-296 та ст.328-330 КАС України.

Також, колегія суддів зазначає, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

При цьому, звернення до суду із заявою відповідно до ст.383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби. Звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст.383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку ст.383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Звертаючись із заявою в порядку ст. 383 КАС України, заявник зазначає, що 13 лютого 2023 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 70976748 по примусовому виконанні виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду по справі № 140/707/22.

З листа ГУ ПФУ у Волинській області від 27 березня 2023 року убачається, що пенсійним органом на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі 140/707/22 в добровільному порядку з 13 липня 2021 року проведено нарахування підвищення до пенсії згідно ст. 39 Закону України №796 у розмірі 4540 грн, що у свою чергу вказує на застосування відповідачем для обрахунку вказаної виплати розрахункової величини - двох прожиткових мінімуми для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року (а.с.39).

Натомість, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити нарахування та виплату підвищення позивачу у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Як наслідок, приведені дії відповідача не узгоджуються з резолютивною частиною названого судового рішення, яким зобов`язано здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

При цьому колегія суддів зазначає, що на етапі розгляду заяви позивача про застосування наслідків, передбачених ст. 383 КАС України, суд позбавлений можливості змінювати резолютивну частину судового рішення та вносити до нього будь які корективи.

Отож, обумовлене рішення суду підлягає до виконання відповідачем (боржником) у точній відповідності до його резолютивної частини.

За приведених положень законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали від 19.04.2023 року та задоволення апеляційної скарги позивача у частині, яка стосується визнання протиправними дій відповідача.

Відносно ж вимоги позивача яка стосується покладання на відповідача обов`язку з приводу виконати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі №140/707/22 у точній відповідності до його резолютивної частини, то колегія суддів зазначає, що обумовлена вимога позивача задоволенню не підлягає, позаяк положення ст. 383 КАС України наділяють суд повноваженнями щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.

Окрім того колегія суддів зазначає, що судове рішення в силу приписів ст. 370 КАС України є обов`язковим для усіх учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а відтак не потребує покладення на відповідача додаткового зобов`язання щодо виконання такого судового рішення відповідно до його резолютивної частини. Як наслідок, вказана вимога позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 140/707/22 - скасувати.

Ухвалити постанову, якою визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо неналежного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2022 у справі №140/707/22 у точній відповідності до його резолютивної частини.

У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 від 10.04.2023 року- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос