Справа № 560/8944/22
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8944/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

06 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Хмельницькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області щодо необхідності проведення із ОСОБА_1 своєчасного повного фактичного остаточного розрахунку при звільненні з військової служби, що виразилась у несвоєчасній виплаті індексації грошового забезпечення;

- стягнути з Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби, що виразилась у несвоєчасній виплаті індексації грошового забезпечення, за період з 16.06.2020 року по 25.07.2022 року у сумі 455023,80 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч двадцять три) грн. 80 коп.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги, в яких відповідач просив суд рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог, а позивач просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористались та не подали відзиви на апеляційні скарги.

Колегія суддів зазначає, що 01 травня 2023 року Сьомим апеляційним адміністративним судом було винесено постанову, якою скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог, без змін.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, апеляційну скаргу позивача призначено в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ОСОБА_1 з 20 червня 1996 року по 27 вересня 2019 року проходив військову службу в Службі безпеки України.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року у справі № 560/1473/20, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Управління СБУ у Хмельницькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період 2015-2019, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби; зобов`язано Управління СБУ у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2019, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення з військової служби.

На виконання вищевказаного рішення суду відповідач 11 червня 2020 року виплатив грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки у розмірі 39483,75 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі № 560/3784/20, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність управління Служби безпеки України в Хмельницькій області щодо не проведення повного розрахунку при звільненні з військової служби ОСОБА_1 ; стягнуто з управління Служби безпеки України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 вересня 2019 року по 15 червня 2020 року в сумі 40000 (сорок тисяч) гривень, з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

На виконання вищевказаного рішення суду відповідач 27 травня 2021 року виплатив середній заробіток у розмірі 39400,00 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 560/5286/21, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно; зобов`язано Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно.

На виконання вищевказаного рішення суду відповідач 18 листопада 2021 року виплатив індексацію грошового забезпечення у розмірі 4798,50 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2022 року у справі № 560/2294/22, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця грудень 2015 року; зобов`язано Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, з врахуванням виплачених сум.

На виконання вищевказаного рішення суду відповідач 25 липня 2022 року виплатив індексацію грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року у розмірі 79840,46 грн.

Позивач, вважаючи, що з ним несвоєчасно отримано належні до виплати грошові кошти при звільненні з військової служби, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, тому в даному випадку суд апеляційної інстанції надає оцінку доводам позивача в цій частині.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просив суд стягнути з Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби, що виразилась у несвоєчасній виплаті індексації грошового забезпечення, за період з 16.06.2020 року по 25.07.2022 року у сумі 455023,80 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч двадцять три) грн. 80 коп.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, відповідач провів остаточний розрахунок з позивачем 25 липня 2022 року, виплативши на виконання рішення суду від 04 квітня 2022 року у справі № 560/2294/22 індексацію грошового забезпечення із застосуванням з урахуванням базового місяця січень 2008 року у розмірі 79840,46 грн.

Початковою датою для нарахування та виплати позивачу середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні є 28 вересня 2019 року, оскільки позивач 27 вересня 2019 року виключений із списків особового складу управління. При цьому в цей день він перебував на військовій службі та отримав грошове забезпечення. Кінцевою датою для нарахування та виплати позивачеві середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні є 24 липня 2022 року, тому що 25 липня 2022 року відповідні виплати були виплачені.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08 лютого 1995 року № 100 передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

За змістом Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні військовослужбовцям обчислюється у календарних днях.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 4798,50 грн. та виплатив її 18 листопада 2021 року. Відповідно до виписки з карткового рахунку позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року у розмірі 79840,46 грн. відповідач виплатив 25 липня 2022 року.

Таким чином відповідач провів фактичний розрахунок з позивачем поза межами строку, встановленого статтею 116 Кодексу законів про працю України.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові 24 червня 2021 року у справі № 480/2577/20, встановлення розміру усіх належних звільненому працівникові сум та розміру сум, які були несвоєчасно виплачені позивачу, є необхідним для пропорційного розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Встановлення цих обставин має значення для правильного вирішення справи.

Тому, з метою належного і достатнього захисту порушених прав позивача, слід встановити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача.

Відповідно до довідки від 20.09.2022 року № 187 щодо розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні два календарні місяці до звільнення (липень, серпень 2019 року) середньоденне грошове забезпечення позивача становить 554,17 грн (34358,60 / 62).

За період з 28 вересня 2019 року по 24 липня 2022 року було 1031 день, а тому середній заробіток за час затримки виплати позивачеві при звільненні зі служби індексації грошового забезпечення, який підлягає стягненню на користь позивача, складає 571349,27 грн (1031 днів х 554,17 грн).

Колегія суддів зазначає, що при загальному розмірі несвоєчасно виплаченої індексації грошового забезпечення - 84638,96 грн., з відповідача не може бути стягнуто усю суму середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 571349,27 грн., адже така істотно перевищує розмір несвоєчасно виплачених сум.

Водночас відповідач у разі визначення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби просить виходити з принципів розумності, справедливості та пропорційності.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2018 року у справі № 825/325/16 вказав на те, що при визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку при звільненні необхідно враховувати розмір середнього заробітку позивача, суму заборгованості, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, а також те, що відповідач є органом державної влади, фінансування якого здійснюється з державного бюджету.

Аналогічна правова позиція щодо застосування принципу співмірності зазначена у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 року у справі № 524/1714/16-а та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №761/9584/15-ц, які мають враховуватись до спірних правовідносин на виконання вимог статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У постанові від 30.10.2019 року у справі № 806/2473/18 Верховний Суд сформував правову позицію щодо врахування істотності частки складових заробітної плати у порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку.

Враховуючи, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача з військової служби значно перевищує суму індексації грошового забезпечення, тому суд вважає за можливе визначити суму відшкодування з урахуванням істотності частки.

Перед визначенням істотності частки складових заробітної плати в порівнянні із середнім заробітком за час затримки виплати індексації грошового забезпечення, суд вважає за доцільне визначити період затримки такого розрахунку при звільненні. Про вказане також зазначає позивач в обґрунтуванні позовних вимог.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі № 560/3784/20, зокрема вирішено стягнути з управління Служби безпеки України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 вересня 2019 року по 15 червня 2020 року.

Отже, на користь позивача вже стягувався середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо необхідності виключення із загального періоду затримки розрахунку при звільненні (який складає з 28 вересня 2019 року по 24 липня 2022 року - 1031 днів), період, за який на користь позивача вже стягувався середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні, а саме за рішенням суду у справі № 560/3784/20 (з 28 вересня 2019 року по 15 червня 2020 року).

Таким чином, надаючи оцінку викладеному, суд вважає, що період затримки розрахунку при звільненні, з урахуванням вищевказаних обставин складає 769 календарних днів.

Зокрема, при вирішенні справи суд з`ясував, що істотність частки несвоєчасно виплаченої індексації грошового забезпечення (84638,96 грн.) у порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку становить 14,81 % (84638,96 грн. / 571349,27 грн. х 100).

Отже, сума, що підлягає відшкодуванню з урахуванням істотності частки 14,81 % розраховується наступним чином: 554,17 грн. (середньоденний заробіток позивача) х 14,81 % = 82,20 грн. середньоденна сума відшкодування з урахуванням істотності частки; 82,20 грн. х 769 (дні затримки розрахунку) = 63 211,80 грн.

Таким чином, з урахуванням принципу розумності, справедливості та співмірності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку має бути виплачений позивачу у розмірі 63 211,80 грн. з урахуванням істотності частки несвоєчасно виплачених сум у порівнянні із середнім заробітком позивача.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, слід стягнути на користь позивача середній заробіток у розмірі 63 211,80 грн.

При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Натомість оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.