Справа № 200/93/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року справа №200/93/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 р. у справі № 200/93/23 (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

21 січня 2023 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про визнання протиправними дій з обмеження з 01.12.2019 року виплати максимального розміру пенсії, перерахованої у розмірі 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справи України по Донецькій області 33/25-1856 від 19.07.2021 року та не виплати суми доплати, нарахованої в результаті перерахунку пенсії; зобов`язання здійснити з 01.12.2019 року виплату пенсії, перерахованої у розмірі 90% сум грошового забезпечення, на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справи України по Донецькій області 33/25-1856 від 19.07.2021 року, без обмеження максимального розміру та суми доплати, нарахованої в результаті перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що перебуває на обліку відповідача як отримувач пенсії за вислугу років. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.02.2022 року у справі 200/738/22 було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019 року у розмірі 90% сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області 33/25-1856 від 19.07.2021 року з урахуванням раніше виплачених сум. Зазначив, що звернувся до відповідача із заявою щодо виплати перерахованої пенсії та доплати, нарахованої в результаті перерахунку пенсії, проте відповідач повідомив, що після виконання судового рішення розмір перерахованої пенсії складає 26 639,77 грн, проте на підставі ч. 3 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 1058 від 09.07.2003 року розмір виплати пенсії обмежено сумою 20 270 грн, а у виплаті доплати нарахованої в результаті перерахунку, відмовлено по причині відсутності бюджетних коштів. Дії відповідача щодо обмеження виплати максимальним розміром пенсії з 01.12.2019 року вважає протиправними, просив задовольнити позов.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 р. у справі № 200/93/23 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження з 01.12.2019 року виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії, перерахованої у розмірі 90% сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області 33/25-1856 від 19.07.2021 року, без обмеження максимального розміру, починаючи з 01.12.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що нормативно-правових актів щодо визначення складових грошового забезпечення, за якими проводиться перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 року у справі № 826/12704/18 не приймалось.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , є пенсіонером за вислугу років та перебуває на обліку відповідача, що не є спірною обставиною.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі 200/738/22 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні з 1 грудня 2019 року перерахунку призначеної йому пенсії у розмірі 90% сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області 33/25-1856 від 19 липня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з 1 грудня 2019 року у розмірі 90% сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області 33/25-1856 від 19 липня 2021 року з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На звернення позивача з питань пенсійного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь листом від 21.10.2022 року 0500-1504-8/62957, відповідно до якої рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі 200/738/22 виконане в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства. За рішенням проведено перерахунок з 01.12.2019 року. Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати складає 26639,77 грн. Але, відповідно до ч. 3 ст. 77 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Отже, до виплати підлягає сума пенсії 20 270 грн. Доплата до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.10.2022 року у загальній сумі 318 375,37 грн. Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України від 09.04.1992 року 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та членам їх сімей згідно до ст. 8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Отже, виплата коштів на рішення здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

На звернення позивача з питань пенсійного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь листом від 16.12.2022 року 18090-17130/Б-33/8-0500/22, відповідно до якої рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі 200/738/22 виконане в повному обсязі в межах покладених зобов`язань. 20.10.2022 року здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019 року згідно довідки про розмір грошового забезпечення від 19.07.2021 року 33/25-1856, виходячи з 90% грошового забезпечення. До означеного перерахунку розмір пенсії складав 9972,38 грн. Розмір пенсії після перерахунку на виконання рішення суду з 01.12.2019 року складає 23368,22 грн. (грошове забезпечення 25964,69 грн. х 90%). Розмір пенсії з 01.03.2022 року з урахуванням індексації, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, складає 26639,77 грн. Відповідно до частини 7 статті 43 Закону України від 09.04.1992 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. В рішенні суду відсутні зобов`язання щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром. Враховуючи наведене, розрахунок доплати з 01.12.2019 року проведено з урахуванням норм частини 7 статті 43 Закону 2262 та показників прожиткових мінімумів, встановлених Законом України Про державний бюджет, а саме з 01.12.2019 - 16 380 грн., з 01.07.2020-17 120 грн, з 01.12.2020 - 17 690 грн, з 01.07.2021 - 18 540 грн, з 01.12.2021 -19 340 грн, з 01.07.2022 - 20 270 грн. З грудня 2022 року у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно Закону України Про державний бюджет на 2022 рік до 2 093,00 грн. розмір пенсії до виплати складає 20 930 грн. Відповідно до статті 8 Закону 2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства. Враховуючи зазначене, сума доплати з урахуванням виплачених сум за період з 01.12.2019 по 31.10.2022 року, яка склала 318 375,37 грн. підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для обмеження з 01.12.2019 року при виплаті позивачу пенсії за вислугу років максимальним розміром у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 року 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон України 2262-ХІІ). Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини п`ятої статті 43 Закону 2262-XII (в редакції Закону України від 08 липня 2011 року 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України від 24 грудня 2015 року 911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України частину п`яту статті 43 Закону 2262-XII доповнено реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно із змінами, внесеними Законом України від 12 квітня 2016 року 1080-VІІІ Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей частина п`ята статті 43 Закону 2262-ХІІ стала вважатись частиною сьомою.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зі змінами, а саме частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року 7-рп/2016 положення частини сьомої статті 43 Закону 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20 грудня 2016 року 7-рп/2016 є втрата чинності із 20 грудня 2016 року частиною сьомою статті 43 Закону 2262-XII.

Приписами частини сьомої статті 43 Закону 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01 січня 2017 року) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте частина сьома статті 43 Закону 2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року 7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом 1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року 7-рп/2016 дозволяє стверджувати, що у Законі 2262-ХІІ є відсутньою частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, із 2017 року стаття 43 вказаного Закону не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а внесені Законом 1774-VIII до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2020 року у справі 522/16881/17, від 09 листопада 2020 року у справі 813/678/18, від 31 березня 2021 року у справі 815/3000/17 та інших.

Конституційний Суд України у рішенні від 20 грудня 2016 року 7-рп/2016, яким визнав такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону 2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України дійшов висновку, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону 2262-ХІІ, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом 3668-VI, яким внесені зміни у статтю 43 Закону 2262-ХІІ, шляхом викладення її в редакції Закону 3668-VI.

Положення частини сьомої статті 43 Закону 2262-ХІІ та положення частини першої статті 2 Закону 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону 2262-ХІІ) та є однаковими за змістом.

При цьому положення статті 2 Закону 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон 2262-ХІІ), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону 2262-ХІІ, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. Таким чином, наявна колізія між Законом 2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року 7-рп/2016 та Законом 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У постанові від 16 грудня 2021 року у справі 400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом Пенсійного фонду максимальним розміром пенсії та зазначив, що у такому разі підлягають застосуванню норми Закону 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року 7-рп/2016, а не норми Закону 3668-VI.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 27 січня 2022 року у справі 240/7087/20, від 17 лютого 2022 року у справі 640/11168/20, від 18 травня 2022 у справі 380/12337/20, від 29 червня 2022 року у справі 640/19118/18, від 11 липня 2022 року у справі 620/613/21.

Враховуючи зазначене, обмеження пенсії позивача максимальним розміром не більше десяти прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, є протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідками судового розгляду, з метою ефективного захисту прав позивача суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову, шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження з 01.12.2019 року виплати пенсії позивача за вислугу років максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу пенсії, перерахованої у розмірі 90% сум грошового забезпечення на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області 33/25-1856 від 19.07.2021 року, без обмеження максимального розміру, починаючи з 01.12.2019 року, з урахуванням виплачених сум.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 р. у справі № 200/93/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 р. у справі № 200/93/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 06 червня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко