Справа № 426/15669/19
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року

м. Київ

справа № 426/15669/19

адміністративне провадження № К/9901/24445/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Єзерова А.А., Шарапи В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 (головуючий суддя: Захарова О.В.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020 (головуючий суддя: Сіваченко І.В., судді: Компанієць І.Д., Гаврищук Т.Г.) у справі № 426/15669/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації, Комісії з розгляду неординарних питань для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, субсидій, пільг Сватівської районної державної адміністрації Луганської області, Сватівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

У грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся з позовом до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації (далі - УСЗН Сватівської РДА або відповідач-1), Комісії з розгляду неординарних питань для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, субсидій, пільг Сватівської районної державної адміністрації Луганської області (далі - відповідач-2), Сватівської районної державної адміністрації (далі - Сватівська РДА або відповідач-3), у якому просив:

скасувати, як протиправні рішення відповідача;

визнати протиправними дії УСЗН Сватівської райдержадміністрації щодо припинення виплати йому субсидії з 01 жовтня 2018 року;

зобов`язати УСЗН Сватівської райдержадміністрації відновити виплату субсидії ОСОБА_1 , виплатити компенсацію за 2018 опалювальний сезон, та розпочати виплату з 01 жовтня 2019 року.

11.02.2020 від позивача надійшов уточнений адміністративний позов, у якому останній просив:

скасувати, як протиправне рішення УСЗН Сватівської райдержадміністрації, щодо припинення виплат субсидії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2018 року;

зобов`язати УСЗН Сватівської райдержадміністрації, відновити виплату субсидії ОСОБА_1 , з 01 жовтня 2019 року.

12.02.2020 позивачем знову уточнено позовні вимоги шляхом викладення їх в наступній редакції:

визнати протиправним рішення (лист УСЗН від 21.01.2018) і бездіяльність відповідача - 2 щодо припинення виплат субсидії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2018 року;

визнати протиправним і скасувати рішення районної комісії з розгляду неординарних питань для призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям субсидій, пільг, оформлене протоколом від 29.11.2020 № 41, про відмову в наданні субсидії ОСОБА_1 .

Луганський окружний адміністративний суд рішенням від 02.06.2020 позов задовольнив частково:

визнав протиправним і скасував рішення районної комісії з розгляду неординарних питань для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, субсидій, пільг, викладене в протоколі від 29.11.2019 № 41, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії, прийнятого за результатами розгляду заяви про призначення житлової субсидії від 23.10.2019;

визнав протиправним і скасував рішення УСЗН Сватівської РДА від 13.12.2019, яким не призначено ОСОБА_1 житлову субсидію з 01.10.2019;

зобов`язав УСЗН Сватівської РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 на отримання житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг від 23.10.2019, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Одночасно суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій і бездіяльності УСЗН Сватівської РДА щодо припинення субсидійних виплат ОСОБА_1 з 01.102018; зобов`язання УСЗН Сватівської РДА відшкодувати невиплачені субсидійні кошти ОСОБА_1 з розрахунку попереднього 2017 - 2018 років опалювального сезону - 4815,79 грн, відповідно на 2018 - 2019 роки і 2019-2020 року в сумі 9631,58 грн.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 18.08.2020 скасував рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 в частині відмови у задоволенні позову і у цій частині ухвалив нову постанову про часткове задоволення позову:

визнав протиправним і скасував рішення УСЗН Сватівської РДА від 26.11.2018 №1526 про відмову в наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 ;

зобов`язав УПСЗН Сватівської РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг від 24.10.2018, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог про визнання протиправними дії і бездіяльність УСЗН Сватівської РДА щодо припинення субсидійних виплат ОСОБА_1 з 01.10.2018; зобов`язання УСЗН Сватівської РДА відшкодувати невиплачені субсидійні кошти ОСОБА_1 з розрахунку попереднього 2017 - 2018 років опалювального сезону - 4815,79 грн, відповідно на 2018 - 2019 роки і 2019-2020 року в сумі 9631,58 грн - відмовив.

В решті рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 залишив без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Верховного Суду від 05.11.2020 відкрито касаційне провадження у справі.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено новий склад суду.

Ухвалою Верховного Суду від 06.06.2023 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій з інформації, зазначеної в заявах від 19.10.2016, від 11.09.2017 та рішеннях відповідача від 19.12.2016, від 10.03.2017, від 20.09.2017, 27.09.2017, від 19.10.2017, від 14.11.2017, від 03.01.2018, від 02.04.2018, встановлено, що позивачу призначалась житлова субсидія на фактичну кількість проживаючих з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, з травня 2017 року по квітень 2018 року, з жовтня 2017 року по квітень 2018 року.

Щодо звернень позивача про призначення субсидії в 2018 році, суди попередніх інстанцій встановили таке.

24.10.2018 позивач звернувся до УСЗН Сватівської РДА із заявою про призначення житлової субсидії, до якої додав довідку Сватівської міської ради від 18.10.2018 №7901 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені, відповідно до якої до складу сім`ї входять сам позивач та донька - ОСОБА_2 , заяву від 24.10.2018 про неврахування до складу сім`ї доньки - ОСОБА_2 , так як вона мешкає окремо і від неї позивач ніяких доходів не має.

Згідно із інформацією, зазначеною в розписці, ОСОБА_1 повідомив, що 14.10.2018 УСЗН Сватівської РДА запропоновуло йому для оформлення субсидії та розгляду на комісії надати у 30-денний термін додаткові документи відомості про зятя і декларацію; не прийнято акт про непроживання.

15.11.2018 на ім`я начальника Управління соціального захисту від адвоката Ю.О. Борисенко надійшов супровідний лист від 15.11.2018 № 7 про направлення документів, до якого було додано декларацію ОСОБА_1 ; заяву ОСОБА_1 про розгляд на комісії питань про нарахування субсидії на фактичну кількість сім`ї і чоловік за довідкою міськвиконкому та актом адвоката «Про проживання меншої кількості ніж прописано»; довідки голови квартального комітету, завіреної печаткою міськвиконкому, що сім`я ОСОБА_1 , як і його господарство - це він один; акт претензія складена адвокатом про проживання у будинку складу сім`ї з одного субсидієотримувача, тобто меншої кількості громадян ніж прописано; адвокатське повідомлення - запит; свідоцтво про право на адвокатську діяльність.

У відповідь на зазначене звернення, УСЗН Сватівської РДА листом від 20.11.2018 №06/0-21/4091 повідомило, що інформація про Ю.О. Борисенко як адвоката станом на 16.11.2018 в Єдиному реєстрі адвокатів відсутня. У відповідності до абзаців першого - другого пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», якою затверджено Положення про порядок призначення житлової субсидії (далі - Положення № 848), заява та декларація можуть бути надіслані структурному підрозділу соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання заявника (орендатора внутрішньо переміщеної особи - за фактичним місцем проживання) поштою або в електронній формі через офіційний веб-портал Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційної системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з накладенням електронного цифрового підпису, створеного шляхом додавання до заяви в електронній формі ідентифікаційних даних декларанта, підтверджених у процесі автентифікації з використанням електронної системи ідентифікації, що використовує база клієнтських даних банків. Запропоновано ОСОБА_1 особисто звернутися до управління та надати декларацію із зазначенням фактичного місця проживання доньки.

Рішенням УСЗН Сватівської РДА від 26.11.2018 №1526 відмовлено в наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з підстав відсутності декларації про доходи та витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, відповідно до абзацу 9 пункту 13 та абзацу 22 пункту 14 Положення № 848.

На звернення позивача на особистому прийомі начальника УСЗН Сватівської РДА листом від 21.01.2019 № 06/0-21/221 позивачу повідомлено, що за інформацією Управління 24.10.2018 позивач надав до відповідача-1 заяву та декларацію для призначенням субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. У розділі II декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, позивачем не було вказано фактичне місце проживання доньки. Відповідно до абзацу 9 пункту 13 Положення № 848 (із змінами), заява і декларація вважаються не поданими у разі, коли не внесені у повному обсязі відомості про членів сім`ї осіб із складу домогосподарства, доходи яких враховуються під час призначення субсидії (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний зв`язок з особою із складу домогосподарства, число, місяць і рік народження, серія та/або номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за його серією та номером). Відповідно до абзацу 13 пункту 13 Положення № 848, у разі виявлення помилки у зазначених даних структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє громадянину про необхідність протягом 30 календарних днів виправлення помилки. Якщо протягом визначеного строку громадянин не виправив помилки у заяві та/або декларації, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення відмовляє у призначенні житлової субсидії. Зазначений строк може бути продовжено на час хвороби заявника, що підтверджується документально. Виходячи з вищевикладеного, оскільки протягом 30 календарних днів позивач не надав до управління виправлену декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, управлінням було прийнято рішення про відмову у наданні житлової субсидії.

22.01.2019 адвокат Борисенко Ю.О. звернувся до Міністерства соціальної політики України, Департаменту соціального захисту населення зі скаргою від 22.01.2018 №7/2 на незаконне, злочинне повідомлення «Про відмову у наданні субсидії», в якому зазначив, що ОСОБА_1 двічі звертався до УСЗН Сватівської РДА за призначенням субсидії, а саме: 24.10.2018 шляхом особистого звернення, 15.11.2018 - через адвоката. Проте листом від 20.11.2018 №06/0-21/4091 відповідач-1 запропонував йому звернутися особисто, вказавши фактичне місце проживання доньки, ігноруючи, що таке особисте звернення уже зроблено двічі 24.10.2018, 15.11.2018.

Адвокат зауважив, що 21.01.2019 повторно звертався щодо припинення ігнорування прав свого клієнта, однак 21.01.2019 ОСОБА_1 видано лист про відмову у призначенні субсидії.

На лист заступника директора Департаменту соціального захисту населення УПСЗН Сватівської РДА стосовно скарги Борисенка Ю.О. щодо відмови у наданні субсидії громадянину ОСОБА_1 , УСЗН Сватівської РДА листом від 19.01.2019 № 10-13/355 повідомило, що 24.10.2018 гр. ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення житлової субсидії, але декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, не було подано. Громадянину ОСОБА_1 було запропоновано заповнити вищезазначену декларацію під час прийому документів, але він категорично відмовився це робити. Заявника в день подачі документів було проінформовано про необхідність надання до Управління вищезазначеного документу в 30-денний термін, а саме до 24.11.2018. Керуючись абзацом 22 пункту 14 Положення № 848, якщо документи, передбачені пунктом 13 цього Положення, протягом 30 днів з дня подання заяви не додані громадянином, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення приймає рішення про відмову в призначенні житлової субсидії, про що інформує заявника в порядку, встановленому цим пунктом. Зазначений строк може бути продовжено на час хвороби заявника, що підтверджується документально. На підставі вищевикладеного, 26.11.2018 Управлінням було прийнято рішення про відмову в призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 .

Щодо звернень позивача про призначення субсидії в 2019 році, суди попередніх інстанцій встановили таке.

23.10.2019 позивач звернувся із заявою про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі через АТ «Ощадбанк», до якої додав декларацію від 23.10.2019 про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, в якій зазначив відносно ОСОБА_2 , що вона не проживає у будинку, а мешкає в АДРЕСА_1 ; довідку від 22.10.2019 № 1394 про відсутність заборгованості з вивозу твердих побутових відходів; довідку Сватівської міської ради від 17.10.2019 № 8373 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені, відповідно до якої до складу сім`ї входять сам позивач та донька - ОСОБА_2 ; заяву від 23.10.2018 про неврахування до складу сім`ї доньки - ОСОБА_2 , так як остання мешкає окремо і від неї позивач ніяких доходів не отримує; акт від 23.10.2019 про непроживання особи за місцем реєстрації, складеного депутатом Сватівської міської ради, відповідно до якого встановлено, що за вищевказаною адресою, починаючи з 24.05.2016 фактично не проживає гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що додатково засвідчують сусіди.

13.11.2019 УСЗН Сватівської РДА здійснено запит від 13.11.2019 № 08-13 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України стосовно отримання інформації про перетин ОСОБА_2 державного кордону за період з 01.01.2018 по 01.11.2019.

Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано відповідь від 12.12.2019 № 0.184-42395/0/15-19-Вих, згідно із якою інформація про перетин державного кордону у період з 01.01.2018 по 01.11.2019 стосовно ОСОБА_2 відсутня.

Згідно із актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.11.2019 № 1015, позивач проживає один у приватному будинку, який опалюється газом (форсунка), нових меблів та нової побутової техніки не має, дохід пенсія за віком, інших доходів не виявлено, також у будинку зареєстрована донька заявника - ОСОБА_2 , але на момент проведення перевірки її у будинку не було. За словами заявника, донька близько 5 років проживає за межами України, факт непроживання засвідчується актом депутата Сватівської міської ради.

Згідно із випискою з протоколу засідання комісії з розгляду неординарних питань для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, субсидій, пільг від 29.11.2019 № 41, ухвалено відповідно до пункту 20 Положення №848 (зі змінами та доповненнями) відмовити ОСОБА_1 в призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг громадянам, що звернулися із заявою про неврахування до складу зареєстрованих осіб, особи, яка фактично не проживає у житловому приміщені, а саме: у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 перебуває за кордоном сукупно понад 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії.

Рішенням УСЗН Сватівської РДА від 13.12.2019 не призначено житлову субсидію з 01 жовтня згідно із рішенням комісії: протокол від 29.11.2019 № 41 - перебування за кордоном сукупно понад 60 днів.

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером, і як малозабезпечена особа всі роки, відколи стала надаватися субсидія, був субсидієотримувачем. Водночас донька, так як від неї вимагалася постійна прописка, зареєструвалася у позивача 24.05.2016, хоча в м. Сватове не проживає вже більше 20 років, а за місцем реєстрації ніколи і не проживала. Протягом цього часу позивачем подавалися до УСЗН довідки про її непроживання і останній отримував субсидію. В повідомленнях про призначення субсидії відповідачем-1 зазначалося - «на фактичну кількість проживаючих». Так з жовтня 2016 року по квітень 2017 року вона складала щомісячно - 913,51 грн, а в останній період (2017-2018 роки) - жовтень 2017 року - 328,25 грн, листопад - грудень 2017 року - по 847,52 грн, січень - березень 2018 року - по 829,52 грн, квітень 2018 року - 303,94 грн, в сумі - 4815,79 грн. Водночас всупереч абзацу 2 статті 65 Положення № 848 відповідач з жовтня 2018 року незаконно припинив виплату субсидії. Незважаючи на неодноразові звернення позивача, його право на отримання субсидії відповідачем не поновлено.

УСЗН Сватівської РДА позов не визнало. Зазначає, що відповідно до Положення №848 на підставі заяв про призначення житлової субсидії ОСОБА_1 від 19.10.2016, від 11.09.2017 Управління призначено житлову субсидію щомісячно в сумі: за жовтень 2016 року - квітень 2017 року - 913,51 грн. Згідно з перерахунком від 10.03.2017 розраховано субсидію на 2 місяці з березня 2017 року по квітень 2017 року щомісячно в сумі 939,91 грн. Жовтень 2017 року - 328,25 грн. Листопад 2017 року - березень 2018 року - 847,52 грн. Згідно із перерахунком від 03.01.2018 розраховано субсидію на 3 місяці з січня 2018 року по березень 2018 року у сумі 829,52 грн. Згідно із перерахунком від 02.04.2018 розраховано субсидію на 1 місяць - квітень 2018 року у сумі 303,90 грн. Далі ОСОБА_1 24.10.2018 звернувся до Управління із заявою про призначення житлової субсидії, але декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, не надав. У зв`язку із поданням не повного пакету документів, рішенням від 26.11.2018 № 1526 позивачу було відмовлено в наданні субсидії. 23.10.2019 позивач надав до Управління заяву, декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та заяву про неврахування до складу зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, які фактично в ньому не проживають, а саме: доньки позивача - ОСОБА_2 . Водночас у примітках до цієї декларації позивач зазначив, що його донька не проживає за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_2 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

З посиланням на абзац перший пункту 20 Положення № 848 відповідач-2 зазначає, що при подачі декларації про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 не було надано підтверджуючих документів набуття страхового стажу в інших країнах гр. ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що вона перебуває за кордоном сукупно понад 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. Тому 29.11.2019 Комісією було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. З наведених вище підстав, УСЗН Сватівської РДА просило відмовити у задоволенні позову.

Від Сватівської РДА Луганської області також надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач-3 просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції, відповідач-3 зазначає, що позивач із документів, передбачених пунктом 43 Положення № 848, подав тільки заяву про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, форми яких затверджені наказом Міністерства соціальної політики України від 02.05.2018 № 604. З посилання на пункт 3 Положення № 848, відповідач-3 зазначив, що мешканцями господарства є особи, які там проживають (відповідно до абзацу другого пункту 24 цього Положення, до складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні/будинку), тому до декларації позивача про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 23.10.2019 мала бути занесена також інформація про іншу особу, яка зареєструвала своє місце проживання у домогосподарстві (доньку - ОСОБА_2 ). Водночас у декларації позивача про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 23.10.2019 зазначено, що його донька ОСОБА_2 з ним не проживає, а проживає у м. Пушкіно (Росія). Зазначені вище обставини слугували підставою для відмови Комісією позивачу у призначенні житлової субсидії з посиланням на пункт 20 Положення № 848.

Також відповідач-3 акцентував увагу, що УСЗН Сватівської райдержадміністрації направило лист до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 13.11.2019 № 08-13/3270/1, у якому запитувалася інформація про перетин особами державного кордону за період з 01.01.2018 по 01.11.2019 (період, який охоплює періоди, що враховуються під час призначення житлової субсидії для всіх осіб, щодо яких робиться запит), у тому числі і ОСОБА_2 (пункт 174 зазначеного листа), на який отримано відповідь (лист від 12.12.2019 за № 08-13/3270/1), за змістом якої у органу відсутня інформація щодо перетину ОСОБА_2 у запитуваний період державного кордону. Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_2 тривалий час перебуває за межами України, а УСЗН Сватівської райдержадміністрації має можливість отримувати інформацію тільки від національних органів державної влади, на думку відповідача-3, позивач мав надати, але не надав, легалізовані в Україні документи про набуття страхового стажу ОСОБА_2 в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, перелік яких розміщується на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики.

Також відповідач-3 наголосив, що рішення про відмову у призначенні житлової субсидії було доведено до відома позивача протягом трьох календарних днів з дня його прийняття засобами телефонного зв`язку, що узгоджується із вимогами пункту 61 Положення № 848.

Відповідач-2 також подав відзив на позовну заяву, у якому наполягає на законності своїх дій та рішень. Крім того, на переконання Комісії, ініційований позивачем спір має очевидно штучний характер, що, згідно із частиною третьою статті 45 КАС України, є підставою для залишення позову без розгляду.

V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, що стосуються опалювального періоду 2018 рік - 2019 рік, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при зверненні 24.10.2018 за призначенням субсидії не був поданий повний пакет документів, про що останнього повідомлено в той же день, що підтверджується його особистим підписом в розписці - повідомленні про необхідність у 30-ий термін подати додаткові документи. Суд першої інстанції констатував, що додаткові документи мали бути подані ОСОБА_1 до 26.11.2018, проте протягом цього строку додаткові документи від заявника не надходили. Надаючи правову оцінку твердженням позивача про те, що необхідні документи були подані через його адвоката, суд першої інстанції констатував, що адвокатом жодних документів на підтвердження повноважень діяти в інтересах ОСОБА_1 надано не було у зв`язку із чим, за висновками суду, відповідач-1 обґрунтовано не прийняв подані документи, та відреагував на таке звернення в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». За вказаних вище обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість рішення Управління від 26.11.2018 № 1526 про відмову позивачу в наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Щодо заявлених позивних вимог за опалювальний період 2019 - 2020 роки, суд першої інстанції проаналізувавши положення пунктів 14, 20 Положення № 848 виходив з того, що субсидія не може бути призначена, коли одночасно виконуються дві вимоги: перша - коли у особи доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 14 цього Положення, а друга - такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, крім випадку, зокрема, якщо працездатні особи в період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, документально підтвердили шляхом надання легалізованих в Україні документів набуття страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, перелік яких розміщується на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики.

Отже, за висновками суду першої інстанції, у разі якщо працездатний член домогосподарства, тобто особа, яка прописана у квартирі, перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії і не мала доходів, які враховуються під час призначення житлової субсидії, або дохід яких був меншим ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, або ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, житлова субсидія не призначається.

Винятком є випадок, коли такі працездатні особи в період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, документально підтвердили шляхом надання легалізованих в Україні документів набуття ними страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, перелік яких розміщується на офіційному сайті Мінсоцполітики.

Водночас суд першої інстанції констатував, що для застосування вказаної норми, яка дозволяє не призначати субсидію, необхідним є не лише встановлення факту перебування особи за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії.

Необхідним також є і встановлення (підтвердження) того, що доходи такої особи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 14 цього Положення, а саме: за інформацією ДФС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або нарахований середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії.

Відтак, суд зазначив, що факт відсутності члена домоволодіння за зареєстрованим місцем проживання не може бути єдиною та достатньою підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні субсидії, оскільки для вирішення зазначеного питання Положення передбачає необхідність підтвердження доходів такої особи.

З посиланням на пункт 49 Положення № 848 суд першої інстанції зазначив, що для розгляду питань, що належать до компетенції комісії, у випадках, передбачених цим Положенням, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення може запропонувати громадянину подати додаткові документи, які не передбачені цим Положенням, але необхідні для розгляду комісією питань.

Проте ні УСЗН Сватівської РДА, ні Комісією як під час вирішення питання призначення субсидії не було запропоновано позивачу надати документи щодо набуття ОСОБА_2 страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення та при прийнятті оскаржуваного рішення дані обставини не досліджували.

Окрім цього в матеріалах справи також відсутні докази, що підтверджують відсутність доходів у ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції установив, що з метою отримання інформації про перетин ОСОБА_2 державного кордону у період з 01.01.2018 по 01.11.2019, УСЗН Сватівської РДА направлявся запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, проте інформація про наявність або відсутність доходів осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру ОСОБА_2 запитана не була.

Також відповідачами не доведено відмову позивача в наданні документів щодо набуття ОСОБА_2 страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, та взагалі не надано суду інформацію чи пропонувалось таке позивачу, та чи досліджувались взагалі ці обставини при прийнятті оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою вирішення питання про призначення житлової субсидії УСЗН Сватівської РДА не вчинило всіх необхідних дій, передбачених Положенням № 848.

За встановлених у справі фактичних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення УСЗН Сватівської РДА від 13.12.2019, яким не призначено позивачу житлову субсидію з 01 жовтня 2019 року за його заявою від 23.10.2019.

Зважаючи на викладене, та ураховуючи дискреційні повноваження УСЗН Сватівської РДА в питаннях призначення житлової субсидії, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність визнання протиправними і скасування рішення Комісії, оформлене протоколом від 29.11.2019 № 41, щодо відмови у призначенні позивачу житлової субсидії та рішення УСЗН Сватівської РДА від 13.12.2019, яким не призначено позивачу житлову субсидію з 01.10.2019, а також зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача на отримання житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг від 23.10.2019 та перевірити усі відомості, прийнявши обґрунтоване рішення по суті звернення з врахуванням висновків суду у цій справі.

Одночасно суд першої інстанції констатував, що самі по собі дії (бездіяльність) УСЗН Сватівської РДА не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню порушених прав позивача.

Також суд першої інстанції визнав невмотивованим клопотання Сватівської РДА для застосування до позовної заяви ОСОБА_1 наслідків, встановлених статтею 45 КАС України.

Суд апеляційної інстанції погодився із позицією суду першої інстанції, за виключенням висновків щодо законності рішення УСЗН Сватівської РДА від 26.11.2018, яким відмовлено в наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг уповноваженому представнику сім`ї ОСОБА_1 за повторним зверненням.

В контексті зазначених вище обставин, суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції, що відповідач правомірно не прийняв документи, надані адвокатом Борисенком Ю.О., та надав відповідь на зазначене звернення в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

В той же час, за висновками апеляційного суду, місцевий суд не повно з`ясував фактичні обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання протиправним і скасування рішення УСЗН Сватівської РДА від 26.11.2018.

Проаналізувавши підстави, за яких заява і декларація вважаються не поданими, апеляційний суд констатував, що незазначення фактичного місця проживання доньки ОСОБА_1 не визначено законодавством як підстава вважати декларацію не поданою.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач наполягав, а УСЗН Сватівської РДА не заперечувало у відповіді від 21.01.2019 № 06/10-21/221 ту обставину, що 24.10.2018 ОСОБА_1 серед іншого також було подано декларацію для призначення субсидії, проте у розділі ІІ цієї декларації ним не було зазначено фактичне місце проживання його доньки.

Дослідивши наявну у матеріалах справи декларацію, суд апеляційної інстанції встановив, що в розділі І цієї декларації зазначено інформацію про доньку позивача щодо якої здійснено запис про непроживання, місце знаходження не відоме.

Апеляційний суд констатував, що саме в декларації (а не в заяві) зазначаються відомості про членів сім`ї.

Суд зазначив, що повідомлення (а.с.129) містить пропозицію ОСОБА_1 надати відомості про зятя (тобто, відповідач з`ясовував відомості декларації 24.10.2018) і декларацію. З огляду на це апеляційний суд повважав доведеним факт подання ОСОБА_1 декларації 24.10.2018, яку відповідач протиправно не прийняв та за законодавством не мав права або повертати ОСОБА_1 або вважати її не поданою.

З огляду на викладене, за висновками апеляційного суду, місцевий суд дійшов хибного висновку, що рішення від 26.11.2018 про відмову в наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг уповноваженому представнику сім`ї ОСОБА_1 за повторним зверненням є правомірним та підстави для його скасування відсутні.

Навпаки, з огляду на доведеність подання позивачем декларації до УСЗН Сватівської РДА, його відмова в призначенні субсидії з підстав неподання декларації є протиправною, тому відповідне рішення підлягає скасуванню.

В той же час, апеляційний суд зазначив, що позовні вимоги в цій частині ОСОБА_1 не підлягають повному задоволенню, оскільки за обставинами справи відповідач взагалі не розглядав подані ним документи, тому позов підлягає частковому задоволенню, а УСЗН Сватівської РДА слід зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг від 24.10.2018, взявши до уваги факт подання позивачем 24.10.2018 декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.

В решті, суд апеляційної інстанції повністю погодився із висновками суду першої інстанції щодо задоволених позовних вимог.

VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного надання правової оцінки спірним правовідносинам. Скаржник наполягає, що його дочка хоча фактично зареєстрована у домоволодінні, проте фактично там не проживає вже протягом тривалого часу (проживає у м. Пушкіно (Росія)), а отже така в розумінні норм національного законодавства не вважається ані членом його сім`ї, ані членом домогосподарства в цілому. Відповідно, за позицією скаржника, з огляду на підтверджений факт тривалого проживання доньки за кордоном, її доходи не можуть враховуватися чи впливати на розрахунок субсидії. Скаржник вважає, що неправильна кваліфікація судами статусу його доньки у спірних правовідносинах призвела до неправильної оцінки обставин справи в частині права на призначення житлової субсидії, а відтак і на ефективний захист порушених з боку суб`єкта владних повноважень прав та інтересів заявника.

Також скаржник зазначає, що у подібних справах (№ 607/24084/18, №1840/3243/18, №1840/2860/18, № 1840/3228/18) судами першої інстанції, після перегляду в апеляційному порядку, рішення приймалися на користь позивачів.

Відповідачі - 1 та 3 подали відзиви на касаційну скаргу, у яких з посиланням на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Відповідач-2 правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористався.

VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.

Згідно із частинами першою, другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Надаючи правову оцінку в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 2189-VIII).

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 4 цього Закону до повноважень Кабінету Міністрів України належить, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Отже, з аналізу наведених норм спеціального Закону, яким врегульовано правові відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, вбачається, що єдиним органом який може визначати умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій є Кабінет Міністрів України.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.06.2020 у справі № 520/3363/19.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначає Положення № 848.

Правове регулювання правовідносин щодо опалювального періоду 2018 - 2019 роки.

Колегія суддів зазначає, що на момент звернення позивача за призначенням житлової субсидії на опалювальний сезон 2018 - 2019 роки (24.10.2018), Положення № 848 діяло в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2018 № 841.

Згідно із приписами пункту 2 цього Положення право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

У пункті 3 Положення № 848 визначено, що призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Згідно із пунктом 8 Положення № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Приписами пункту 9 цього Положення визначено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці одинадцятому пункту 7 цього Положення.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці одинадцятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту.

Своєю чергою в абз. 11 пункту 7 цього Положення визначено, що житлову субсидію за рішенням комісії не може бути призначено у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 цього Положення, і такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадку, зазначеного в абзаці четвертому пункту 7 цього Положення, а також якщо працездатні особи в період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, документально підтвердили шляхом надання легалізованих в Україні документів набуття страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, перелік яких розміщується на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування або навчання за кордоном, що підтверджується відповідними документами.

За вимогами пункту 13 Положення № 848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява); декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

договір найму (оренди) житла (у разі наявності).

Правове регулювання правовідносин щодо опалювального періоду 2018 рік - 2019 рік.

На момент звернення позивача за призначенням житлової субсидії на опалювальний сезон 2019 - 2020 роки (23.10.2019), Положення № 848 діяло в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2019 № 878.

У пункті 22 Положення № 848 визначено, житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Згідно із приписами пункту 23 цього Положення, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Пунктом 25 унормовано, що у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому разі приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці першому пункту 20 цього Положення.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому разі приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці першому пункту 20 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому пункту 24 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Згідно із пунктом 43 Положення № 848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява); декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Положення №848 наказом Міністерства соціальної політики України від 02.05.2018 № 604 затверджено форми Заяви про призначення та надання житлової субсидії та Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.

Зміст наведених норм права у сукупності за періоди 2018 - 2020 роки свідчить, що відбулася зміна порядку призначення житлово субсидії, а саме починаючи з 2018 року житлова субсидія розраховується на всіх зареєстрованих членів домогосподарства та при її призначенні також враховуються доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства.

Водночас важливим є те, що визначені у Положенні № 848 терміни «член сім`ї особи із складу домогосподарства» та «член домогосподарства» не слід вживати в буквальному значенні ступеня спорідненості цих осіб за критеріями спільного проживання, ведення побуту, наявності взаємних прав та обов`язків тощо. Значення має саме факт реєстрації особи в житловому приміщенні (будинку), оскільки внаслідок зміни правового регулювання, на таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Одночасно законодавцем передбачено, що за рішенням Комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства можуть не враховуються. Щоб оформити субсидію не на всіх зареєстрованих, а лише на тих, хто фактично проживає, і не враховувати їхні доходи під час розрахунку субсидії, потрібно в декларації про доходи у розділі «склад сім`ї» вказати осіб, котрі зареєстровані, але фактично не проживають, але позначити, що вони «зареєстровані, але не проживають». Одночасно необхідно подати заяву з проханням розглянути на комісії питання нарахування субсидії на фактичну кількість осіб, які проживають у житловому приміщенні (будинку), а також додати документ, який підтверджує факт непроживання їх за цією адресою.

Вищевикладеним спростовуються доводи касаційної скарги позивача щодо неналежного тлумачення судами попередніх інстанцій норм законодавства, що регулюють питання призначення житлової субсидії. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи.

Водночас касаційна скарга не містить об`єктивних обґрунтувань неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які визначені законом в якості підстав для скасування рішень.

VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

За правилами статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.06.2020, після його перегляду в апеляційному порядку, та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 426/15669/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

А. А. Єзеров

В. М. Шарапа