Справа № 420/12641/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 червня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову (вх. № 17859/23)

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 01.06.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 12.05.2023 року № 1177 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роздільнянського ВРП ГУ НП в Одеській області», в частині застосування до полковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дисциплінарною комісією не враховано усіх обставин справи та не обґрунтовано встановлено як наявність, так і характер проступку, відповідальність за який відповідає дисциплінарному стягненню у вигляді звільненню з посади. В діях позивача відсутній як склад дисциплінарного проступку так і не встановлена вина у вчиненні інкримінованого дисциплінарного проступку, а спірні події взагалі відбувались не у період виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків.

Одночасно з позовною заявою представник ОСОБА_1 адвокат Ушаков О.О., подав до суду заяву (вх.№17859/23) про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 12.05.2023 № 1177 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Роздільнянського ВРП ГУ НП в Одеській області», в частині застосування до полковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади.

Подану заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що оскільки спірним наказом застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення позивача з посади, то зазначене спричинить прийняття Головним управлінням НП в Одеській області нових наказів, а саме про призначення ОСОБА_1 на іншу посаду, та призначення на займану посаду Заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Роздільнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області - іншої особи. Задля уникнення істотних ускладнень щодо відновлення порушених прав позивача, зокрема, поновлення на посаді, на яку можуть призначити іншу особу позивач просить зупинити дію спірного наказу в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади

До заяви додано квитанцію про сплату судового збору у сумі 805,20 грн.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Види забезпечення позову передбачені статтею 151 КАС України, зокрема ч. 1 ст. 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Вимогами ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Обов`язок доведення підстав для вжиття заходів забезпечення позову покладається на заявника (п. 3 ч. 1 ст. 152 КАС України).

Суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Отже, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити:

оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням:

розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом;

ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову;

запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Забезпечення позову - це надання заявнику (позивачеві) тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи планує звернутися до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом (відповідний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 в справі № 826/14951/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд, перш за все, зауважує про не співмірність заходу забезпечення позову про який просить представник позивача адвокат Ушаков О.О., із наслідками зупинення дії Наказу ГУНП в Одеській області в частині звільнення його з посади заступника начальника відділу поліції з превентивної діяльності Роздільнянського районного відділу поліції.

Суд виходить із того, що в адміністративній справі яка розглядається позивач переслідує кінцеву мету (за результатом розгляду справи по суті) домогтися скасування наказу (акту індивідуальної дії) та поновлення на посаді яку він раніше займав.

Тому, забезпечивши цей позов шляхом зупинення дії наказу про звільнення з посади, суд фактично продовжить службові відносини між позивачем та відповідачем (роботодавцем) за попередньою посадою з відповідними наслідками виконанням службових обов`язків, виплатою грошового забезпечення тощо. Такі правові наслідки будуть аналогічні тим, що могли б настати у разі задоволення позову про скасування Наказу №1177 від 12.05.2023 відносно ОСОБА_1 .

Відтак, задоволення заяви представника позивача вказуватиме на те, що судом фактично буде ухвалено рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд, під час розгляду питання про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу про звільнення, враховує правову позицію висловлену Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 з питань проходження публічної служби, відповідно до якого позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті. У разі задоволення такої заяви суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин.

Отже, застосувавши заходи забезпечення позову у спосіб визначений заявником, суд вийде за межі підстав забезпечення позову передбачених статтями 150-151 КАС України, що вказуватиме на порушення принципів адекватності заходу вимогам, на забезпечення яких він вживається та співмірності заходів забезпечення позову із наслідками до яких такі заходи призведуть.

Щодо очевидності ознак протиправності прийнятого наказу, як однієї із підстав забезпечення позову про яку вказано у заяві, суд зазначає наступне.

Із урахуванням усталених правових висновків Верховного Суду релевантних із вказаним питанням, суд зазначає, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, застосування заходів забезпечення позову із цих підстав є можливим у разі якщо оскаржене рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію у справі (висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 826/14303/ 18, від 12 лютого 2020 року у справі № 640/17408/19, від 27 лютого 2020 року у справі № 640/16242/19 та від 11.01.2022 у справі № 640/18852/21).

Із тексту позовної заяви встановлено, що позивач мотивує неправомірність наказу посилаючись на те, що Наказом про застосування дисциплінарних стягнень № 1177 від 12.05.2023 вирішено, що заступник начальника відділу з превентивної діяльності Роздільнянського РВП ГУНП в області полковник поліції О. Марталога не дотримався положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, не здійснив належний контроль за службовою дисципліною та профілактичну роботу стосовно її зміцнення, що надалі спричинило чисельні дисциплінарні порушення з боку підлеглих, що полягає у наступних обставинах: відбулось неналежне виконання службових обов`язків окремими посадовими особами Роздільнянського районного відділу поліції ГУ НП в області, що призвело до затримання 26.04.2023 року інспектора сектору реагування патрульної поліції Роздільнянського РВП ГУНП в області старшого лейтенанта поліції Я. Невинського та поліцейського цього ж сектору старшого сержанта поліції О. Захарова працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, спільно зі співробітниками ОУ ДВБ НПУ, управління СБУ в Одеській області та прокуратури Одеської області, у межах кримінального провадження № 0000144 від 20.04.2023 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 268 КК України, а саме, начебто зупинку громадянина ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом з порушенням вимог чинного законодавства, та вимаганням поліцейськими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неправомірної вигоди за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

На переконання суду, підстави для висновків щодо цих питань, які є ключовими аргументами позову, на стадії розгляду заяви про забезпечення позову не є очевидними. Тому суд критично оцінює твердження представника позивача про існування цих підстав забезпечення адміністративного позову, адже в іншому випадку втрачатиметься сенс подальшого судового провадження з огляду на наперед сформований висновок суду відносно основних аргументів позову.

Щодо посилань представника позивача адвоката Ушакова О.О., на те, що оскаржуваний наказ ставить позивача у стан невизначеності у майбутньому, оскільки на його посаду можуть призначити іншу особу, то суд оцінює їх критично, адже безумовно спірний наказ може спричиняти для позивача певні наслідки які він оцінює як негативні. Однак ймовірність їх настання не є беззаперечною підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд враховує, що згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.10.2019 по справі № 640/435/19, посилання особи на можливе порушення її прав в майбутньому, не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, здійснивши оцінку доводів представника позивача адвоката Ушакова О.О., щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд доходить висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на її необґрунтованість та безпідставність.

Керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ушакова О.О., про забезпечення позову (вх.. № 17859/23 від 01.06.2023) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА