Справа № 750/5843/23
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/5843/23
Провадження № 2-а/750/74/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів Сіндєєвої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Григораш Андрія Валентиновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови від 20 квітня 2023 року серії ЕАС № 6861617 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3.в) ПДР, а саме за те, що він керуючи автомобілем TOYOTA RAV4, номерний знак НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки та не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зокрема, позивач посилається на те, що відеофіксація здійснена на мобільний телефон поліцейського, а тому не може вважатися належним доказом; відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не надав йому доказів на підтвердження вчинення правопорушення, а крім того, поліцейський не мав права вимагати пред`явлення страхового полісу одночасно з перевіркою документів водія.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 травня 2023 року, за клопотанням позивача, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05.06.2023 на 12 год. 10 хв.

В установлений законом строк представником відповідачів подано відзив на позовну заяву з матеріалами відеофіксації правопорушення.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

20 квітня 2023 року об 11 год. 49 хв. інспектором роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Григораш А.В. було винесено постанову серії ЕАС № 6861617 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, в якій зазначено, що 20.04.20232 року об 11 год. 49 хв. по вул. Красносільського, 85 в місті Чернігові, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки TOYOTA RAV4, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, а саме ременем безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в) ПДР та не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Даною постановою до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 7).

У п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що відеофіксація здійснювалася за допомогою портативного відео реєстратора поліцейського № 473423 та мобільного телефону.

Як вбачається із відеофіксації, наданої відповідачем, позивач не заперечував факту відсутності у нього страхового полісу, при цьому, пояснив поліцейському, що ремінь безпеки відстібнув перед зупинкою.

Проте, доводи позивача спростовуються матеріалами фіксації, здійсненої за допомогою портативного відео реєстратора № 473423.

З оглянутого в судовому засіданні відео з портативного реєстратора № 473423 чітко видно, що позивач ще до зупинки його патрульною поліцією, не був пристебнутий ременем безпеки.

Посилання позивача на те, що відео з мобільного телефону поліцейського не є належним доказом у справі, суд не може прийняти до уваги, оскільки належним доказом вчинення правопорушення є відео з портативного відео реєстратора поліцейського № 473423, а запис з мобільного телефону, як пояснила в судовому засіданні представник відповідачів, був здійснений для дублювання на випадок, якщо запис з портативного відео реєстратора бути мати недоліки.

Оглянуті в судовому засіданні відеозаписи з різних пристроїв фактично є дублюючими.

Відповідно до п. 2.3 в) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема:

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим, а на мотоциклі - в застебнутому мотошоломі.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.121 КУпАП, а саме: порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, позивач фактично визнав у судовому засіданні, що під час керування автомобілем не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 1 оскаржуваної постанови серії ЕАС № 6861617, датою розгляду справи є 20.04.2023, час розгляду 12 година 16 хвилин.

Позивач надав до матеріалів справи скріншот зі свого карткового рахунку, згідно якого вбачається, що оплату за страховий поліс він здійснив 20.04.2023 о 14 годині 37 хвилин, тобто вже після винесення оскаржуваної постанови (а.с.10).

Так, згідно п. 2.4. а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР.

Відповідно до п. 2.1. а,б,ґ) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Аналогічні норми містяться у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», у якій зазначається, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством; виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

У ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначається, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. До органів, що здійснюють контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, відносяться підрозділи Національної поліції.

Згідно статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 5 ст.121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

ОСОБА_2 є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді інспектора роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання старший лейтенант поліції, а отже, у відповідності до ст. 222 КУпАП, має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягненя є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушеня, в дусі додерження закону України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненю нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, перевіривши доводи сторін, суд приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 статті 121 КУпАП, підтверджено належними та допустити доказами.

Системний аналіз вказаних вище норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те що, інспектор роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Григораш А.В. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕАС № 6861617 від 20.04.2023 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 25.06.2020 року по справі 520/2261/19, зводиться до того, що: ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Позивачем до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про незаконність винесеної відносно нього постанови. Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 241-246, 272, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ), інспектора роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Григораш Андрія Валентиновича ( місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова