Справа № 580/4746/22
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

05 червня 2023 року Справа № 580/4746/22

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

20.04.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді.

Заява обгрунтована тим, що 03.01.2023 та 24.03.2023 на адресу суду позивач надіслав клопотання про поновлення провадження у справі, але вказані клопотання, як зазначає позивач, були повністю проігноровано суддею, у зв`язку із чим зазначено, що суддя систематично відхиляє обґрунтовані клопотання позивача. Крім того, зазначено, що розгляд справи прострочено на 4 місяці, що, як зазначає позивач, грубо порушує його право на своєчасне вирішення спору.

Ухвалою судді Гаврилюка В.О. від 02.06.2023 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилюка В.О. Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилюка В.О. у порядку визначеному частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, передано для визначення судді, який буде розглядати заяви про відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 02.06.2023 заяву про відвід головуючого судді Гаврилюка В.О. у адміністративній справі № 580/4746/22 передано для вирішення судді Тимошенко В.П.

Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано для розгляду заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гаврилюка В.О., суд встановив таке.

В обґрунтування підстав для відводу позивачем зазначено, що суддя Гавврилюк В.О. не розглянув клопотання позивача про поновлення провадження у справі, у зв`язку із чим розгляд справи прострочено на 4 місяці, що грубо порушує право позивача на своєчасне вирішення спору.

Частиною 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і належить відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Згідно частини 2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя належить відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд звертає увагу, що заявником не конкретизовано, яка саме обставина, визначена якою саме частиною (пунктом) статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, на його думку, свідчить про наявність законних підстав для відводу.

Суд зазначає, що суддя Гаврилюк В.О. не брав участь у даній справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, не надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи у цій чи іншій справі; не заінтересований прямо чи опосередковано у результаті розгляду справи; не є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі.

Разом з цим, частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій.

Вирішення питань про застосування чинного процесуального законодавства є правом і відповідними обов`язками судді у провадженні якого знаходиться справа. Результат вирішення процедурних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, позаяк наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться у залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Таким чином, суд зазначає, що незгода позивача із процесуальним рішенням судді (ухвали від 16.12.2022) та не прийняття суддею ухвали про поновлення провадження за клопотанням позивача не може бути підставою для відводу в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 36 КАС України. При цьому, жодних інших обставин та належних доказів, що вказували б на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді позивач не зазначив.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу судді Гаврилюка В.О.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 36, 40, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО