Справа № 120/7567/22
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 травня 2023 р. Справа № 120/7567/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Свентуха Віталія Михайловича,

за участю:

секретаря судового засідання: Коломієць М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача: Сільченка О.В.,

представника відповідача: Бешлей І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №744 від 05.08.2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 26.09.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

06.10.2022 року на виконання вимог ухвали суду, представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.11.2022 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2022 року, позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сільченка Олександра Васильовича до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала на підставі частини 2 статті 123 КАС України.

Постановою Верховного Суду від 08.02.2023 року вказані судові рішення скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

17.02.2023 року представником позивача подано заяву про зміну підстав позову.

22.02.2023 року матеріали адміністративної справи повернулась до Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 27.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

16.12.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, оскільки підставою для притягнення до дисциплінарно відповідальності позивача являється дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у неналежному дотриманні ним службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості.

Такими обставинами є фактичні дані, які здобуті у ході проведеного службового розслідування, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і діями порушників дисципліни.

Службовим розслідуванням не було встановлено жодних непереборних обставин, з огляду на які б позивач був змушений порушувати вимоги Закону України "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Правила носіння однострою поліцейських, затверджених наказом МВС України від 11.05.2022 №287 та вимоги інших нормативно-правових актів.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 18.04.2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовлено, оскільки в матеріалах справи міститься висновок службового розслідування до якого долучено письмові пояснення вказаних осіб. При цьому, заявником в супереч вимог частини 2 статті 92 КАС України не наведено обставин, які дані особи можуть підтвердити у судовому засіданні.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 18.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини які викладені в позовній заяві та заяві про зміну підстав позову.

Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з підстав, що викладені у поданому суду письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

30.07.2022 року на телефон служби "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що троє поліцейських у однострої з табельною вогнепальною зброєю в стані алкогольного сп`яніння вийшли із приватної броварні "Bar Haus", що розташована по АДРЕСА_1 та на автомобілі марки "Volvo" поїхали в невідомому напрямку.

Виїздом на місце події працівниками УГІ ГУНП у Вінницькій області та Вінницького управління ДВБ НП України встановлено, що вказаними особами є інспектор СРПП відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5 та поліцейські СРПП цього ж відділу поліції старший сержант поліції ОСОБА_1 і сержант поліції ОСОБА_3 .

З метою повного, усебічного та об`єктивного з`ясування обставин за указаним фактом, керуючись вимогами статей 14 та 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області прийнято наказ №955 від 30.07.2022 року "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" /а.с. 107-108/.

Із висновку службового розслідування щодо порушення службової дисципліни, допущених окремими поліцейськими відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, затвердженого начальником Головного управління національної поліції у Вінницькій області Іваном Іщенко 05.08.2022 року /а.с. 92-103/ вбачається наступне.

Працівниками УГІ ГУНП у Вінницькій області проведено опитування ОСОБА_2 , який пояснив, що 30.07.2022 року приблизно о 17:00 год. зайшов до приватної броварні "Bar Haus", де побачив трьох чоловіків у чорному одязі, у одного з яких на кишені штанів був наявний напис білого кольору "ПОЛІЦІЯ", а на поясному ремені знаходилась кобура зі зброєю. Двоє чоловіків сиділи за столом та розпивали пиво, а третій, сидячи за столом схилив голову на стіл та спав. Через деякий час вони встали за столу та направились до виходу. На вулиці вони дійшли до припарковано автомобіля марки "Volvo", сіли в нього, один з них за кермо та поїхали у невідомому напрямку.

Так, працівниками УГІ ГУНП у Вінницькій області з`ясовано, що поліцейським у якого на штанах наявний напис "ПОЛІЦІЯ" і зброя є поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_1 .

З приводу допущеного порушення службової дисципліни старший сержант поліції ОСОБА_1 пояснив, що після добового чергування 30.07.2022 року приблизно о 15:00 год. він разом із інспектором СРПП відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5 зайшли до закладу громадського харчування по АДРЕСА_1 для того щоб випити по бокалу квасу. Через деякий час до них прийшов товариш ОСОБА_3 , щоб привітатись. Випивши квас та поспілкувавшись вони вийшли із закладу та роз`їхались по домівках. Правила поведінки та громадський порядок не порушували.

Також пояснив, що оскільки він перебував у закладі в форменому одязі та із табельною зброєю ніяких алкогольних напоїв не вживав. Переодягнутись після служби не мав змоги через відсутність ключів від вхідних дверей квартири.

У висновку службового розслідування зазначено, що такі відомості слід вважати такими, які не відповідають дійсності, оскільки спростовуються поясненнями свідків та наданими відеозаписами, що в свою чергу свідчить про перешкоджання дисциплінарній комісії встановити істину по справі та намагання ОСОБА_1 уникнути від відповідальності.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення, дисциплінарна комісія враховувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби та прийшла до висновку, що в діях старшого сержанта поліції ОСОБА_1 наявне порушення службової дисципліни.

Відповідно до статтей 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області прийнято наказ №744 від 05.08.2022 року, яким, окрім іншого, застосовано поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.

На переконання позивача пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №744 від 05.08.2022 року є протиправним, а тому його слід скасувати.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частинами 1, 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Приписами частини 1 статті 1 Дисциплінарного Статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного Статуту передбачено, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з статтею 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з вимогами абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими: відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до абзацу 6 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Пунктом 3 розділу 4 вказаних Правил визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Правила носіння однострою поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 серпня 2017 року № 718 (далі - Правила №718).

Відповідно до пункту 5 розділу 1 Правил №718 поліцейські мають право на носіння однострою у службовий та позаслужбовий час у порядку, визначеному цими Правилами.

При цьому, поліцейським забороняється носити однострій без спеціального жетона та знаків розрізнення, крім випадків, визначених цими Правилами (абзац 3 пункту 5 розділу 2 Правил №718).

Суд зазначає, що з огляду на висновок службового розслідування, що затверджений 05.08.2022 року, висновки відповідача щодо порушення позивачем Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 12 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пунктів 1, 4 посадової Інструкції та пункту 5 розділу 1, пункту 3 розділу 2 Правил носіння одноустрою поліцейських, затверджених наказом МВС України від 11.05.2022 року №287, ґрунтуються на встановлених відповідачем обставинах щодо розпивання алкогольних напоїв у однострої із табельною вогнепальною зброєю.

Як уже встановлено судом, позивач з приводу допущеного порушення службової дисципліни пояснював, що після добового чергування 30.07.2022 року приблизно о 15:00 год. він разом із колегою зайшли до приватної броварні " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташована по АДРЕСА_1 для того щоб випити квасу. Через деякий час до них прийшов товариш ОСОБА_3 , щоб привітатись. Випивши квас та поспілкувавшись вони вийшли із закладу та роз`їхались по домівках.

Також зауважив, що алкогольних напоїв не вживав, оскільки перебував у форменому одязі та із табельною зброєю.

Втім, в матеріалах службового розслідування містяться письмові пояснення заявника про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 , відвідувача приватної броварні "Bar Haus" ОСОБА_6 та працівника приватної броварні "Bar Haus" ОСОБА_4 /а.с. 137-142/.

У зазначених поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_6 пояснили, що 30.07.2022 року у приватній броварні " ІНФОРМАЦІЯ_1 " дійсно перебували та розпивали пиво три особи у чорному одязі, у одного з яких на кишені штанів був наявний напис білого кольору "ПОЛІЦІЯ", а на поясному ремені знаходилась кобура зі зброєю.

Бармен приватної броварні "Bar Haus" ОСОБА_4 пояснила, що приблизно о 16:00 год. 30.07.2022 року до броварні зайшли троє чоловіків, які були одягнуті у чорний одяг. Дані чоловіки підійшли до барної стійки та замовили два бокали пива "Веселий батяр" та один бокал пива "Бердичівського", після чого сіли за вільний стіл і розпивали пиво. Зауважила, що вказані напої є алкогольними.

До того ж, із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.07.2022 року /а.с. 121/ вбачається, що ОСОБА_2 просив провести перевірку та прийняти міри до працівників поліції в кількості трьох осіб, які перебували в приміщенні приватної броварні " ІНФОРМАЦІЯ_1 " в нетверезому вигляді з табельною вогнепальною зброєю.

Окрім того, в ході розгляду справи, за особистою участю позивача у судовому засіданні, судом відтворено відеозаписи, які містяться в матеріалах службового розслідування щодо порушення службової дисципліни, допущених окремими поліцейськими відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, зокрема ОСОБА_1 , які підтверджують обставини викладені у висновку службового розслідування.

Разом з тим, із висновку службового розслідування прослідковується, що після виявлення вказаної вище події, старшим інспектором з ОД ВСР УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції О. Марценюком та начальником сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції О. Орловим здійснено виїзд за місцем проживання старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

Під час спілкування із ОСОБА_1 із ротової порожнини відчувався різкий запах алкоголю, а тому йому запропоновано проїхати до КНП "Соціотерапія" для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився.

Однак, прибувши до КНП "Соціотерапія", ОСОБА_1 відмовився проходити медогляд за підозрою у вживанні алкоголю, що підтверджується висновком медичного огляду від 30.07.2022 року /а.с. 143/.

Суд зазначає, що загальне правило оцінки доказів сформульоване у частині 1 статті 90 КАС України, згідно з яким суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення. З`ясуванню і перевірці доказами підлягають також причини і умови, які сприяли правопорушенню або виникненню публічно-правового спору.

Таким чином, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з огляду на відтворені у судовому засіданні відеозаписи, письмові пояснення свідків, пояснення позивача та його представника, які в певній мірі містили суперечності, суд за своїм внутрішнім переконанням прийшов до висновку про обґрунтованість проведеного службового розслідування та встановлених у ньому обставин.

При цьому, суперечливі аргументи представника позивача щодо водія автомобіля, наявності вогнепальної зброї та форменого одягу, на думку суду, є нічим іншим як намаганням забезпечити уникнення позивачем дисциплінарної відповідальності. Більше того, такі суперечності спростовані у судовому засіданні самим позивачем, матеріалами службового розслідування та відтвореними і дослідженими в судовому засіданні відеозаписами.

Щодо посилань на розбіжність показів свідків у письмових поясненнях в частині часу знаходження поліцейських у барі та посилання на наказ начальника Вінницької обласної військової адміністрації щодо заборони продажу поліцейським спиртних напоїв, то такі твердження не спростовують встановлені під час службового розслідування усі обставини у сукупності та не виправдовують поведінку позивача, як складової допущеного дисциплінарного проступку.

Також, не заслуговують на увагу доводи представника позивача щодо відсутності підстав для проведення службового розслідування, оскільки підставою для проведення такого розслідування є наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №955 від 30.07.2022 та заява ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 30.07.2022 року.

При вирішенні даного спору судом враховано правовий висновок Верховного Суду у постанові №822/1175/17 від 03.02.2021 року, де суд касаційної інстанції вказав, що поліцейський повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в час відпочинку, що передбачено вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України "Про Національну поліцію", та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно органів поліції та спричинити суспільний резонанс.

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, посилання представника позивача на неробочий час не може виправдовувати такий вчинок поліцейського, як розпивання алкогольних напоїв у однострої із табельною вогнепальною зброєю у закладі громадського харчування.

Досліджуючи питання підставності обраного відповідачем виду стягнення, застосованого до ОСОБА_1 , суд зазначає, що допущене позивачем порушення має достатньо тяжкий характер у розумінні дисциплінарної відповідальності та ставлення до своїх службових обов`язків.

Більше того, на час прийняття оскаржуваного наказу, ОСОБА_1 мав діюче дисциплінарне стягнення у виді зауваження, яке застосовано до нього наказом Вінницького РУП від 01.08.2022 року №70 /а.с. 114-115/.

Слід зауважити, що у даному випадку при застосуванні виду стягнення враховано відсутність пом`якшуючих обставин, позитивні характеризуючі дані та наявність обтяжуючих обставин (вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння) і саме тому застосовано не найсуворіше дисциплінарне стягнення як звільнення із служби в поліції, а обрано менш суворе - звільнення із займаної посади.

Безумовним наслідком сукупності таких обставин (наявність дисциплінарного стягнення та допущення нового порушення службової дисципліни), в силу припису частини 12 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є застосування дисциплінарного стягнення більш суворого, ніж попереднє.

Підсумовуючи вище викладене, суд вважає, що застосоване до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади є співмірним із допущеним позивачем проступком.

На переконання суду, відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади, адже ОСОБА_1 розпиваючи у закладі громадського харчування алкогольні напої у однострої із табельною вогнепальною зброєю, допустив проступок, який дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства; такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований тощо.

Даний висновок зроблено судом з урахуванням правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові № 260/1/19 від 12 травня 2022 року.

Таким чином, допущений ОСОБА_1 проступок підриває довіру, авторитет до органів Національної поліції та порочить високе звання поліцейського, а тому суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

Стосовно тверджень представника позивача, що до інспектора СРПП відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Мельника Д.В., який перебував разом із позивачем у приватній броварні "Bar Haus", застосовано менш суворе стягнення, то вказані обставини обґрунтовувались у судовому засіданні представником відповідача з мотивів неможливості пониження у посаді ОСОБА_5 , втім такі обставини не спростовують вчинений позивачем проступок та не доводять необґрунтованості визначеного йому стягнення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п.38).

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції.

Суд звертає увагу, що дії відповідача при прийняті оскаржуваного наказу регламентовані статтею 22 Закону України "Про Національну поліцію".

Статтею 22 Закону України "Про Національну поліцію" визначено основні повноваження керівника поліції. Керівник поліції, зокрема: очолює поліцію та здійснює керівництво її діяльністю, забезпечує виконання покладених на неї завдань; у межах компетенції організовує та контролює виконання поліцією Конституції та законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів міністерств, а також наказів і доручень Міністра внутрішніх справ України з питань, що належать до сфери діяльності поліції; підписує накази поліції; скасовує повністю чи в окремій частині акти територіальних органів поліції; у межах повноважень надає доручення, обов`язкові для виконання поліцейськими, державними службовцями і працівниками поліції; приймає на службу та звільняє зі служби, призначає та звільняє з посад поліцейських відповідно до положень цього Закону; приймає у визначеному порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських; приймає у визначеному трудовим законодавством порядку рішення про заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції; присвоює спеціальні звання поліції відповідно до цього Закону; виконує повноваження керівника державної служби в органі відповідно до законодавства про державну службу та здійснює інші повноваження відповідно до цього Закону.

Крім того, суд зауважує, що застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові №824/227/17-а від 21.09.2018 року та Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові № 600/5662/21-а від 05.07.2022 року.

Таким чином, на переконання суду відповідач при прийняті пункту 1 оскаржуваного наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №744 від 05.08.2022 року повністю врахував всі обставини встановлені при проведені службового розслідування, правомірно прийняв рішення про неможливість подальшого перебування позивача на зайнятій посаді.

Оскаржуваний пункт наказу прийнятий суб`єктом владних повноважень обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин при визначенні виду дисциплінарного стягнення та спрямований на дисциплінування і не допущення в майбутньому подібних порушень працівниками Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №744 від 05.08.2022 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 242, 243, 245, 246, 250, 257, 262, 268-273, 278, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, ).

Рішення у повному обсязі складено 02.06.2023 року.

Суддя Свентух Віталій Михайлович