Справа № 620/3765/23
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Чернігів Справа № 620/3765/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Заяць О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Бахмацької міської ради Чернігівської області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять сьомої сесії восьмого скликання Бахмацької міської ради від 29.09.2022 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 »;

- зобов`язати Бахмацьку міську раду Чернігівської області прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки орієнтовною площею 0,70 га для будівництва і обслуговування належних їй на праві власності гаражу та асфальтованої площадки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в оскаржуваному рішенні Бахмацької міської ради не вказано, що місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам статті 123 Земельного кодексу України, а лише є посилання на План зонування території міста Бахмач, який не має вищої юридичної сили, ніж Земельний кодекс України, у зв`язку з чим вважає рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою невмотивованим.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач у відзиві на позов заперечував щодо позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що План зонування території міста Бахмач Чернігівської області, затверджений рішенням 9-ї сесії Бахмацької міської ради сьомого скликання від 17.05.2016, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель" (24.07.2021), а тому відповідно до вимог частини 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є окремим видом містобудівної документації на місцевому рівні. Згідно Плану зонування території міста Бахмач Чернігівської області земельна ділянка орієнтовною площею 0,70 га по АДРЕСА_1 відноситься до зони промислових підприємств, будівельних організацій, складських об`єктів IV. V класу шкідливості (цільове призначення - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості), що підтверджується витягом з містобудівної документації від 13.04.2023 № 03-12/1307. Вказав, що оскаржуване рішення прийнято з підстав, передбачених частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України. Також додатково зазначив про те, що надання позивачу в оренду земельної ділянки для гаражного будівництва (для будівництва індивідуальних гаражів) у розмірі 0,70 га не відповідає вимогам статті 40 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.07.2008 за ОСОБА_1 визнано право власності на будівлю складу НЗ «літ 17» та площадку асфальтовану площею 4891 кв. м., що розташовані в АДРЕСА_1 /а. с. 5/.

На підставі вказаної ухвали було зареєстроване право власності в Бахмацькій дільниці Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.02.2009 /зворот. а. с. 5/.

Рішенням Бахмацької міської ради від 28.05.2014 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,5000 га для обслуговування будівлі складу НЗ (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) /а. с. 6/.

Листом від 04.06.2014 за № 03-20/1177 заступник Бахмацького міського голови А.Г. Варчак повідомив позивача про присвоєння конкретної поштової та юридичної адреси земельній ділянці орієнтовною площею 0,7 га, на якій розташована будівля складу НЗ ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 /зворот. а. с. 6/.

В подальшому розпорядженням Бахмацької міської ради від 07.12.2015 АДРЕСА_1 перейменована на Даньківський шлях /а. с. 7/.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 09.06.2016 у справі № 728/1184/16-ц, яке набрало законної сили 19.06.2016, з ОСОБА_1 на користь Бахмацької міської ради стягнуто збитки в сумі 1516,88 грн за користування земельною ділянкою площею 0,50 га по АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів за період з 18.11.2014 по 18.11.2015 /а. с. 8-9/.

04.05.2018 позивач зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на гараж «літ. 17» та площадку асфальтовану «літ.1», що підтверджується витягом з цього реєстру від 16.07.2018. Підставою виникнення права власності вказано лист про юридичну адресу Бахмацької міської ради від 04.06.2017, ухвала Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.07.2008 /а. с. 14/.

За даними технічного паспорта на виробничий будинок гараж, що розташований по АДРЕСА_1 нерухоме майно складається з гаража, прибудови та асфальтованої площадки, площа забудови складає 5259,8 кв. м /а. с. 11-13/.

11.05.2019 комісія з самоврядного контролю за використанням та охороною земель територіальної громади м. Бахмача провела обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 та встановила наявність на ній нежитлової будівлі гаража площею 165,9 кв. м та відсутність договору оренди на вказану земельну ділянку /а. с. 17/.

11.05.2019 головою комісії ОСОБА_2 складено та надіслано позивачу вимогу про оформлення права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для розміщення та обслуговування будівлі гаража в термін до 11.06.2019. Про оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташована асфальтована площадка у вимозі посилань не міститься /а. с. 17/.

25.05.2021 позивач звернулася до Бахмацької міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,70 га для будівництва і обслуговування гаражу та асфальтованої площадки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 18/.

Рішенням Бахмацької міської ради від 08.06.2021 відмовлено позивачу у наданні такого дозволу. В мотивувальній частині рішення зазначено, що міська рада взяла до уваги рішення 45-ї сесії Бахмацької міської ради сьомого скликання від 20 вересня 2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення та надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 та керувалася ст.26 (ч. 1 п. 34) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» /а. с. 19/.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 у справі № 620/18151/21 позов ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення 12 сесії Бахмацької міської ради Чернігівської області восьмого скликання від 08.06.2021 «Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду». Зобов`язано Бахмацьку міську раду Чернігівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.05.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом. В решті позову відмовлено /а. с. 20-21/.

На виконання вказаного рішення суду Бахмацька міська рада рішенням двадцять сьомої сесії восьмого скликання від 29.09.2022 відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,70 га для будівництва і обслуговування гаража та асфальтованої площадки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки згідно Плану зонування території міста Бахмач Чернігівської області, затвердженого рішенням 9-ї сесії Бахмацької міської ради сьомого скликання від 17.05.2016, дана земельна ділянка відноситься до зони промислових підприємств, будівельних організацій, складських об`єктів IV, V класу шкідливості. При цьому відповідач керувався статтею 123 Земельного кодексу України /а. с. 22/.

Копію зазначеного рішення Бахмацької міської ради позивач отримала поштою 11.10.2022, про що свідчить поштовий конверт та інформація з сайту Укрпошти /а. с. 23/.

Вважаючи рішення Бахмацької міської ради від 29.09.2022 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку обставин справи, суд зважає на таке.

Положеннями частини 1 статті 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим (стаття 18 Земельного кодексу України).

Конкретні категорії земель визначені у частині 1 статті 19 Земельного кодексу України, до яких зокрема належать землі житлової та громадської забудови.

Як зазначено у статті 40 Земельного кодексу України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом "д" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Водночас, порядок набуття відповідного права визначається главою 19 розділу IV Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування та порядок надання земельних ділянок комунальної власності у користування передбачені статтями 118, 122 та 123 Земельного кодексу України.

Зокрема, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з приписами частини 3 статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний сірок розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем земле) строю і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної документації» (надалі Закон; слід застосовувати в редакції, чинній на момент прийняття рішення, що оскаржується).

У статті 1 цього Закону наведені визначення, зокрема, генерального плану населеного пункту та плану зонування території (зонінг).

Генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

План зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону об`єктом містобудування є планувальна організація території, система розселення, система взаємопов`язаного комплексного розміщення основних об`єктів промисловості, транспорту, інженерної та соціальної інфраструктури, функціональне зонування території України, її частин (груп областей), території Автономної Республіки Крим, областей, адміністративних районів, територій територіальних громад, населених пунктів, їх частин.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У разі якщо територія територіальної громади не обмежується територією одного населеного пункту, генеральні плани населених пунктів у межах такої громади розробляються у складі комплексного плану або включаються до нього як складові відповідно до статті 16-1 цього Закону. Положення генеральних планів таких населених пунктів мають узгоджуватися з іншими положеннями комплексного плану.

Генеральні плани населених пунктів, включення до складу комплексного плану або необхідність розроблення яких не встановлена рішенням про затвердження комплексного плану, не розробляються. Планувальні рішення генеральних планів таких населених пунктів включаються до складу комплексного плану. Обсяг таких планувальних рішень затверджується Кабінетом Міністрів України.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення), яке складається і затверджується замовником за погодженням з розробником.

Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Приписами статті 18 Закону передбачено, що план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним або юридичним особам для містобудівних потреб допускається за умови, що відповідні земельні ділянки розташовані в межах території, щодо якої затверджено принаймні один із таких видів містобудівної документації на місцевому рівні:

комплексний план, складовою частиною якого є план зонування території;

генеральний план населеного пункту, складовою якого є план зонування території;

план зонування території як окремий вид містобудівної документації на місцевому рівні, затверджений до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель";

детальний план території.

Згідно з частинами 1, 3 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

г) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною 3 статті 20 Земельного кодексу України встановлено, що категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

Встановлення цільового призначення земельної ділянки може здійснюватися без додержання вимог, передбачених абзацом першим цієї частини, у випадках: передачі земельної ділянки державної, комунальної власності відповідно до частини третьої статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

В ході судового розгляду встановлено, що План зонування території міста Бахмач Чернігівської області, затверджений рішенням 9-ї сесії Бахмацької міської ради сьомого скликання від 17.05.2016 /а. с. 46/, тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель" (24.07.2021), а тому відповідно до вимог частини 3 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є окремим видом містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно Плану зонування території міста Бахмач Чернігівської області земельна ділянка орієнтовною площею 0,70 га по вул. Даньківський шлях. 77- К в м. Бахмач відноситься до зони промислових підприємств, будівельних організацій, складських об`єктів IV, V класу шкідливості (цільове призначення - 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості), що підтверджується витягом з містобудівної документації від 13.04.2023 № 03-12/1307 /а. с. 47/.

Також суд вказує, що відповідно до правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 16.07.2019 у справі № 520/8970/18, від 05.05.2020 у справі № 638/17817/18, від 27.04.2020 у справі № 820/4112/18, від 19.10.2020 № 638/17035/17, що за наявності затвердженого плану зонування території, це повинно обов`язково враховуватися під час вирішення питання про надання дозвільних документів на земельну ділянку.

Відтак, враховуючи те, що місце розташування земельної ділянки, яку позивач має намір отримати в оренду, не відповідає вимогам Плану зонування території міста Бахмач Чернігівської області, який є різновидом містобудівної документації, тому відповідачем обґрунтовано відмовлено позивачеві у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 0,70 га для будівництва і обслуговування гаража та асфальтованої площадки.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 29.09.2022 та за похідною позовною вимогою про зобов`язання відповідача вчинити певні дії слід відмовити повністю.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, то підстави для присудження йому понесених судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Бахмацька міська рада, вул.Соборності, 42,м.Бахмач,Бахмацький район, Чернігівська область,16501, .

Повний текст рішення суду виготовлений 31 травня 2023 року.

Суддя О.В. Заяць