Справа № 300/4562/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/4562/22 пров. № А/857/3158/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Святецького В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року (прийняте за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м.Івано-Франківську суддею Гомельчуком С. В.;) у справі № 300/4562/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції (далі - ГУ НП) в Івано-Франківській області від 28.09.2022 № 420 о/c про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (через скорочення штатів) її, ОСОБА_1 , з посади діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності в Головному управлінні Національної поліції в Івано-Франківській області;

- поновити її на посаді діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності ГУ НП в Івано-Франківській області з 04.10.2022;

- стягнути з ГУ НП в Івано-Франківській області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.10.2022 по день поновлення на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що при її звільненні було порушено вимоги Конституції України та Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), а саме не запропоновано іншу вакантну посаду, не враховано переважне право на залишення на роботі. Вважає, що скорочення штату відбулось фіктивно, її було звільнено незаконно, з порушенням встановленого чинним законодавством порядку звільнення. Також просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у відповідності до статті 235 КЗпП.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника ГУ НП в Івано-Франківській області від 28.09.2022 № 420 о/c в частині звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (через скорочення штатів) ОСОБА_1 з посади діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності в ГУ НП в Івано-Франківській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності в ГУ НП в Івано-Франківській області з 04.10.2022.

Стягнуто з ГУ НП в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.10.2022 по 13.01.2023 у сумі 32 165,58 грн, з утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності в ГУ НП в Івано-Франківській області з 04.10.2022 допущено до негайного виконання.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ НП в Івано-Франківській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, за неповного та необ`єктивного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що скорочення штату відбулось у зв`язку зі змінами у штатах Національної поліції України (далі також - НПУ) відповідно до наказу НПУ № 517від 20.07.2022. Стверджує, що позивачка була звільнена у відповідності до вимог, визначених пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП. На день попередження про звільнення та день звільнення ОСОБА_1 були вакантними три посади, проте вони не відповідали професії, спеціальності, освіті, кваліфікації, досвіду позивачки, тому не були їй запропоновані.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, згідно наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 від 22.03.1985 серії НОМЕР_1 позивач працювала у на різних посадах в органах МВС.

Так, з 10.06.1998 по 31.12.2012 вона проходила службу в органах внутрішніх справ.

З матеріалів справи видно, що 31.12.2012 позивач звільнена з ОВС відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС за п. «а» ст.65 у відставку (за віком) та отримує пенсію.

З 07.11.2015 вона була прийнята на посаду старшого діловода управління превентивної діяльності ГУ НП в Івано-Франківській області.

З 09.11.2016 вона була переведена на посаду діловода управління превентивної діяльності ГУ НП в Івано-Франківській області.

З 09.12.2016 вона була переведена на посаду діловода відділу ювенальної превенції управління превентивної діяльності ГУ НП в Івано-Франківській області.

З 20.03.2018 вона була переведена на посаду діловода (0,5 ставки) управління превентивної діяльності ГУ НП в Івано-Франківській області.

20.07.2022 Національна поліція України прийняла наказ за № 517 ДСК «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції».

Згідно витягу Переліку змін у штатах Національної поліції, затвердженого наказом від 20.07.2022 за № 517 в Управлінні превентивної діяльності ГУ НП в Івано-Франківській області створюється сектор взаємодії з громадськістю, реорганізовується канцелярія шляхом скорочення двох посад та вводиться одна посада діловода.

У зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, відповідно до наказу Національної поліції України № 517 від 20.07.2022, ОСОБА_1 , як діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності, попереджено про можливе вивільнення після 2 місяців з моменту вручення такого попередження у відповідності до пункту 1 статті 40 КЗпП та підпункту 4 пункту 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». З таким попередженням позивач ознайомлена 04.08.2022, що підтверджено підписом ОСОБА_1

28.09.2022 ГУ НП в Івано-Франківській області прийнято наказ за № 420 о/с, за змістом якого ОСОБА_1 , діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності, звільнено з 04.10.2022 за пунктом 1 статті 40 КЗпП (через скорочення штатів) із виплатою грошової компенсації за невикористану відпустку. Окрім того, у вказаному наказі також є інформація про звільнення з 04.10.2022 Особи 1 (діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності) та Особи 2 (завідувача канцелярії управління превентивної діяльності).

Не погоджуючись з наказом № 420 о/с від 28.09.2022, позивач звернулася до адміністративного суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що звільнення позивача з посади діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності, у зв`язку із скороченням штату, проведено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим оскаржуваний наказ підлягає скасуванню.

З урахуванням встановлення судом протиправності оскаржуваного наказу, позовна вимога щодо поновлення позивача на посаді діловода (0,5 ставки) канцелярії управління превентивної діяльності, також підлягає задоволенню, у зв`язку з чим на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, є помилковими з огляду на таке.

Частиною другою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

На підставі положень пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 12.10.1978 у справі «Zand v. Austria» Європейський суд з прав людини вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У зв`язку з цим, на переконання колегії суддів, адміністративні суди не є «судом, встановленим законом» для розгляду такої категорії справ, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «публічна служба», в розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З витягу зі штату апарату Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області видно, що до його складу входять: вищий склад поліції, середній склад поліції, молодший склад поліції, державні службовці та цивільний персонал.

Судом встановлено, що посада діловод, яку займала позивач, відноситься до категорії цивільного персоналу і не є посадою публічної служби.

Статтею 3 КЗпП України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Також, приписами статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.

За вимогами пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Пунктом 3 частини першої статті 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною першою статті 319 КАС України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Статтею 239 КАС України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судового рішення із закриттям провадження у справі.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства та право на подачу заяви відповідно до статті 239 КАС України протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 229, 238, 239, 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року у справі № 300/4562/22 скасувати.

Провадження у справі № 300/4562/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Святецький
Н. В. Ільчишин