Справа № 480/7184/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 р.Справа № 480/7184/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКСОРА-С" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2022, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 01.11.22 року по справі № 480/7184/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКСОРА-С"

до Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича

про визнання протиправним та скасування пункту доручення,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2022 року до Сумського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ІКСОРА-С" з позовною заявою до Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича, в якій просить визнати протиправним та скасувати п. 1 доручення Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича від 08.08.2022 № 35-Д про підготовку проекту рішення про звільнення земельної ділянки, що розташована напроти Художнього музею, від залишків конструкцій, які становлять небезпеку.

Одночасно із позовом до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить:

- зупинити дію п. 1 доручення Сумського міського голови Лисенка О.М. від 08.08.2022 № 35-Д до набрання законної сили остаточним рішення прийнятим у справі щодо його оскарження;

- заборонити вчиняти будь-які дії, направлені на звільнення зазначеної у п. 1 доручення Сумського міського голови Лисенка О.М. від 08.08.2022 № 35-Д земельної ділянки, що розташована напроти Художнього музею, від залишків конструкцій, нежитлових приміщень за адресою: Сумська область, м. Суми, площа Покровська, будинок 1/2.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного від 01 листопада 2022 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІКСОРА-С" про забезпечення позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІКСОРА-С", не погодившись з ухвалою суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, при її ухваленні було допущено порушення норм процесуального права, судом не повно з`ясовані обставини справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, з невідомих причин не врахував обставини які слугували підставою для звернення з даним позовом та заявою про забезпечення позову. Судом не було враховано, що сам зміст оскаржуваного доручення передбачає демонтаж належного позивачу майна. Вважає , що судом першої інстанції необґрунтовано відхилено позицію позивача, що забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту доручення відповідає предмету адміністративного позову та водночас вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, тому вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають положенням статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказує , що зупинення дії доручення та заборона вчиняти дії щодо звільнення земельної ділянки є достатніми засобами захисту для позивача в межах спірних правовідносин та, водночас, не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті до закінчення розгляду справи. Тому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову про зупинення дії доручення та заборона вчиняти дії щодо звільнення земельної ділянки (демонтажу) не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених таким актом заходів до вирішення спору по суті. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ч. 150 Кодексу адміністративного судочинства України). В разі проведення демонтажу на підставі оскаржуваного доручення захист прав Товариства стане неможливим, так як мета видачі доручення буде досягнута. За таких обставин оспорювання доручення втрачає сенс, оскільки заявник вже не зможе реалізувати своє право на захист. Просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду про відмову у забезпеченні позову від 01 листопада 2022р. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи у їх сукупності , колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову , суд першої інстанції виходи з відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти.

Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Частинами 1, 4, 5 та 6 ст. 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини 3 статті 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 в справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №640/6840/20.

Водночас, колегія суддів зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 826/14951/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 140/2474/20.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначив, що 30.09.2020 згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна, ТОВ «ІКСОРА-С» придбало групу нежитлових приміщень, міні кафе під літ. «А-1» - будівля, літ. «Б» - навіс, загальною площею 179,7 кв. м., що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Суми, площа Покровська, будинок 1/2, технічна характеристика яких відповідає технічному паспорту, виготовленому ТОВ «Наукове-виробниче підприємство «Промінвестбуд» 17.07.2020, яке знаходиться на земельній ділянці, що належить Сумській міській раді, кадастровий номер: :04:001:0001, цільове призначення якої: 03.08 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. На початку вересня 2022 року на адресу ТОВ «ІКСОРА-С» надійшов лист-повідомлення Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 05.09.2022 № 74/08.01-17 про те, що Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради, на виконання пункту 1 доручення Сумського міського голови від 08.08.2022 35-Д 08.08.2022, на розгляд виконавчого комітету Сумської міської ради розроблений проект рішення виконавчого комітету Сумської міської ради «Про здійснення невідкладних заходів з організації благоустрою на території Сумської міської громади, шляхом проведення демонтажу незаконно/розміщених об`єктів» стосовно вжиття невідкладних заходів щодо організації демонтажу незаконно встановленого/розміщеного елементу благоустрою (металеві конструкції від залишків літнього майданчику) за адресою: м. Суми, напроти Сумського обласного художнього музею ім. Н. Онанського. До листа додано копію доручення Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича від 08.08.2022 № 35-Д, згідно з пунктом 1 якого ОСОБА_1 (директору департаменту забезпечення ресурсних платежів), ОСОБА_2 (начальнику управління архітектури та містобудування), ОСОБА_3 (начальнику управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради), Голопьорову Р.В. (начальнику управління «Інспекція з благоустрою міста Суми»), доручено підготувати проект рішення про звільнення земельної ділянки, що розташована напроти Художнього музею, від залишків конструкцій, які становлять небезпеку. Зі змісту оскаржуваного п. 1 доручення Сумського міського голови ОСОБА_4 від 08.08.2022 № 35-Д вбачається, що термін його виконання - терміново, зазначений пункт доручення стосується звільнення земельної ділянки від залишків конструкцій, які становлять небезпеку.

Листом від 05.09.2022 № 74/08.01-17 Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради повідомило ТОВ «ІКСОРА-С» про те, що Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради, на виконання пункту 1 доручення Сумського міського голови від 08.08.2022 №35-Д 08.08.2022, на розгляд виконавчого комітету Сумської міської ради розроблений проект рішення виконавчого комітету Сумської міської ради «Про здійснення невідкладних заходів з організації благоустрою на території Сумської міської громади, шляхом проведення демонтажу незаконно/розміщених об`єктів» стосовно вжиття невідкладних заходів щодо організації демонтажу незаконно встановленого/розміщеного елементу благоустрою (металеві конструкції від залишків літнього майданчику) за адресою: м. Суми, напроти Сумського обласного художнього музею ім. Н. Онанського.

Позивач зазначає, що ТОВ «ІКСОРА-С» у вказаному районі м. Суми має у власності лише будівлю та навіс, які зареєстровані за адресою: Сумська область, м. Суми, площа Покровська, будинок 1/2, а отже в п.1 доручення від 08.08.2022 № 35-Д під «залишками конструкцій, що розташовані напроти Художнього музею», мається на увазі саме ця будівля та навіс.

Дані обставини, на думку позивача, вказують на те, що в разі незастосування заходів забезпечення позову оскаржуване доручення може бути повністю виконане та фактично буде знищений предмет позову, внаслідок чого буде унеможливлений захист прав та інтересів позивача, тому наявні всі підстави для забезпечення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 15.06.2022 по справі № 440/12985/21.

Колегія суддів зазначає, що основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язків сторін. При цьому, рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 826/14722/17 вказав, що забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову покладається саме на позивача, який ініціює таке клопотання.

Колегія суддів зауважує, що ознаки протиправності оскаржуваного рішення відповідача, а саме п. 1 доручення Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича від 08.08.2022 № 35-Д , не є очевидними, а позивачем не надано будь-яких доказів, які б вказували б на таку небезпеку, не зазначено будь-яких об`єктивних фактів вважати, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для відновлення таких прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Слід також зазначити, що зупинення дії спірного п. 1 доручення Сумського міського голови ОСОБА_4 від 08.08.2022 № 35-Д та заборони вчиняти певні дії на виконання оскаржуваного пункту доручення, з позовом про скасування якого позивач звернувся до суду, призведе до неможливості його застосування до вирішення справи по суті, а позов не може бути забезпечено в спосіб, який фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішувати позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Водночас, фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.

Аналогічний правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від 30 серпня 2022 року по справі №640/16613/21, від 15 квітня 2021 року по справі №640/22646/20.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що не розглядаючи справи по суті, не перевіряючи фактичних обставин справи та не досліджуючи докази, неможливо погодитись із твердженням заявника про наявність у діях та рішенні відповідача порушень закону, оскільки механізм правомірності застосування штрафу підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті.

Сам по собі факт прийняття відповідачем спірного п.1 доручення Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича від 08.08.2022 № 35-Д не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Крім того, існування очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову шляхом зупинення дії такого рішення, оскільки дана ознака є лише передумовою для такого забезпечення та повинна прийматись судом до уваги із врахуванням іншої підстави забезпечення позову - невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 квітня 2021 року у справі № 640/17351/19.

Колегією суддів встановлено, що заява про забезпечення адміністративного позову не містить конкретних обґрунтувань порушення прав позивача із обов`язковим підтвердженням цього відповідними доказами, а посилання на явну протиправність п. 1 доручення Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича від 08.08.2022 № 35-Д, може бути встановлена лише під час розгляду справи по суті, що є безумовною підставою для відмови у застосуванні попереднього судового захисту у вигляді забезпечення позову.

Посилання заявника на те , що не зупинення дії оскаржуваного доручення на час розгляду адміністративної справи про визнання його протиправним та скасування призведе до істотних ускладнень, чи навіть унеможливить, ефективний захист та поновлення порушених протиправним актом прав або інтересів, за захистом яких він звертається до суду не може бути єдиною та достатньою підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь заявника по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

Аналогічний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 31 травня 2021 року по справі №120/2337/20-а.

У межах розгляду даної заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності дій та рішень відповідача , а саме п. 1 доручення Сумського міського голови Лисенка Олександра Миколайовича від 08.08.2022 № 35-Д, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову шляхом зупинення дії п. 1 доручення Сумського міського голови Лисенка О.М. від 08.08.2022 № 35-Д до набрання законної сили остаточним рішення прийнятим у справі щодо його оскарження і заборони вчиняти будь-які дії, направлені на звільнення зазначеної у п. 1 доручення Сумського міського голови Лисенка О.М. від 08.08.2022 № 35-Д земельної ділянки, що розташована напроти Художнього музею, від залишків конструкцій, нежитлових приміщень за адресою: Сумська область, м. Суми, площа Покровська, будинок 1/2, та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, позивач не зазначив будь-яких об`єктивних фактів на підтвердження існування обставин, передбачених ч.1 ст.150 КАС України.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2022 по справі № 480/7184/22 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 05.06.2023 року