Справа № 440/2592/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 р. Справа № 440/2592/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, м. Полтава, повний текст складено 20.06.22 року у справі № 440/2592/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017»

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017», звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми "С" від 05 липня 2021 року № 7300/05-99-0704.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року у справі № 440/2592/22 задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області форми "С" від 05 липня 2021 року № 7300/05-99-0704.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року у справі № 440/2592/22 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивач мав право здійснювати торгівлю алкогольними напоями до дати зазначеної в ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, при цьому останнім днем торгівлі буде дата, що передує даті, зазначеній в такій ліцензії, тобто, 14 лютого 2020 року.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Надежда Ритейл 2017" отримало ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями за реєстраційним номером: 0584/03/08/2019/00258 з датою реєстрації 05 лютого 2019 року. Термін дії даної ліцензії визначений з 15 лютого 2019 року по 15 лютого 2020 року (а.с. 21-22).

10 червня 2021 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області була проведена фактична перевірка АЗС із магазином за адресою Донецька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, 185а, з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Результат проведеної перевірки був оформлений актом від 10 червня 2021 року № 6010/05-99-07-04/41022258 (а.с. 9-13).

Відповідно до висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі в частині здійснення реалізації алкогольних напоїв 15 лютого 2020 року без наявності відповідної ліцензії.

На підставі акту від 10 червня 2021 року № 6010/05-99-07-04/41022256 ГУ ДПС у Донецькій області було винесене податкове повідомлення - рішення від 05 липня 2021 року № 7300/05-99-0704 про застосування до ТОВ "Надежда Ритейл 2017" фінансових санкцій на суму 17000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки контролюючого органу за результатами фактичної перевірки про порушення позивачем вимог статті 15 Закону України № 481/95-ВР є безпідставними і необґрунтованими, а тому податкове повідомлення-рішення від 05.07.2021 року № 7300/05-99-0704, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17000 грн, прийнято без урахування усіх обставин, які мали суттєве значення, та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами визначено Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Положеннями ст. 17 Закону № 481/95-ВР регламентовано, що за порушення норм цього Закону щодо, зокрема, торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Зокрема, у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З матеріалів справи встановлено, що з метою здійснення підприємницької діяльності товариство з обмеженою відповідальністю «Надежда Ритейл 2017» оформило ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями реєстраційний №0584/03/08/2019/00258 з датою реєстрації 05 лютого 2019 року. Термін дії даної ліцензії - з 15 лютого 2019 року по 15 лютого 2020 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що термін дії в ліцензіях позивача визначений з дати початку та закінчення дії ліцензій - з 15.02.2019 р. до 15.02.2020 р.

Отже, останнім днем дії ліцензії є 15.02.2020 р.

Також сторонами не заперечується та обставина, що позивачем була отримана нова ліцензія на торгівлю алкогольними напоями реєстраційний №2000221 з терміном дії з 16 лютого 2020 року по 16 лютого 2021 року.

Разом із тим, відповідач, посилаючись на застосування щодо визначення строку дії ліцензій на роздрібну торгівлю положень статті 254 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, вважає, що строк дії ліцензій закінчився 15.02.2020 р. (з 15.02.2019 р. по 14.02.2020 р. - 365 днів один рік).

Проте, колегія суддів вважає такі доводи апеляційної скарги необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначає, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Таким чином, Законом №481/95-ВР лише встановлюється, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольним напоями видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік. При цьому, Закон №481/95-ВР не визначає з якої дати суб`єкт господарювання набуває право на здійснення ліцензійної господарської діяльності та якою датою закінчується цей термін.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

За змістом частин 1 та 2 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (ч. 1 ст. 255 ЦК України).

У постанові від 25 квітня 2018 року у справі №815/4720/16 Верховний Суд дійшов висновків, що терміни дії ліцензій особисто встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Окрім того, згідно з частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає. Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця. З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензіях їх кінцевої дати дії «до» та положень Конвенції, здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (алкоголю та тютюну) в останній день чинності ліцензій є правильним.

Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 14 серпня 2018 року у справі №803/1387/17 та від 04 грудня 2018 року у справі №820/2208/18, які в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, має враховуватись судом.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії кінцевої дати її дії «до 15.02.2020» та положень Конвенції, правильним є висновок суду першої інстанції, що на момент реалізації позивачем алкогольних напоїв (15.02.2020) у нього була дійсна ліцензія на право роздрібної торгівлі такими товарами, оскільки закінченням строку її дії є кінець доби 15.02.2020 р.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у позивача була наявна ліцензія №1900088, дійсна до 15.02.2020 р., отже підстав для визнання доведеним факту реалізації позивачем 15.02.2020 р. алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензій немає, а тому оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

В силу ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено суду правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, як і не надано переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 05 липня 2021 року № 7300/05-99-0704.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи та всупереч вимогам чинного законодавства.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року у справі № 440/2592/22 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 по справі № 440/2592/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко