Справа № 589/1787/23
Суддя: Сидорчук О. М.
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/1787/23
Провадження № 2-а/589/24/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Шорохової Ю.В.,

представника відповідача Бохана М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шосткинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Сумської області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2023 року позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом про скасування постанови №110 начальника Шосткинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 від 28.03.2023 року, про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що постановою начальника Шосткинського РТЦК та СП Сумської області Рикова Р.М., від 28.03.2023 року його було визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.210-1 ч.2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Вважає що, вказана постанова по справі про адміністративне є протиправною та незаконною а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно постанови Шосткинського РТЦК та СП по справі про адміністративне правопорушення від 28.03.2023 року, позивач повинен був з`явитися о 09-00 год 14.02.2023 до Шосткинського РТЦК та СП, однак згідно рапорту не з`явився в зазначені дату та час.

28.03.2023 у супроводі дільничного офіцера поліції Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З урахуванням викладеного позивачу інкриміновано порушення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.210-1 ч.2 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явивсь, просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Зокрема, вказав, що 13 лютого 2023 року ОСОБА_1 отримав повістку № 1/38 про прибуття до Шосткинського РТЦК та СП 14 лютого 2023 року о 09 год. 00 хв. для уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, про що в розписці позивач поставив свій підпис.

В зазначену у повістці дату та час ОСОБА_1 до Шосткинського РТЦК та СП не з`явився. Про поважні причини неприбуття у будь-який спосіб не повідомив.

Через неявку за повісткою заступником начальника центру - начальником мобілізаційного відділення майором ОСОБА_3 було подано рапорт на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та 15 лютого 2023 року направлено звернення до Шосткинського районного управління поліції, форма якого затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року № 1487 (додаток 20 до Постанови). Пунктом 56 якої визначено, що національна поліція за зверненнями районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ (додаток 20) здійснюють адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210і Кодексу України про адміністративні правопорушення.

28 березня 2023 року у супроводі дільничного офіцера поліції Тарасенка О.О. було доставлено до Шосткинського РТЦК та СП для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Уповноваженою особою Шосткинського РТЦК та СП офіцером мобілізаційного відділення лейтенантом Нудьгою Наталією Володимирівною відносно Позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.2101 КУпАП.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України та 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.), А також до позивача було доведено його права та обов`язки, які передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати роз`яснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі). Про доведення зазначених норм позивачем у протоколі про адміністративне правопорушення було поставлено свій особистий підпис.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення є власноруч написані позивачем пояснення: «Був на погрузці автомобіля», присутній підпис ОСОБА_1 про те, що він повідомлений про дату та місце розгляду справи, та підпис про те, що він просить розглядати справу про адміністративне правопорушення без його участі, та те, що він отримав один примірник протоколу.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі.

Тож твердження Позивача про те, що всупереч ч.1 та 2 ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол відносно нього у його присутності не складався, та другого примірника під розписку він не отримував, а також те, що позивача не було повідомлено про час та місце розгляду справи є хибними, та такими, що не відповідають дійсності.

Статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи те, що ОСОБА_1 було повідомлено про час та місце розгляд справи, те, що від нього клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та те, що ним своїм підписом в протоколі було надано дозвіл на розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності, тому справа розглядалась за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними у справі матеріалами.

Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено поняття адмі н істративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Таким чином неприбуття Позивача за повісткою до Шосткинського РТЦК та СП для уточнення облікових даних та проходження військово-лікарської комісії є адміністративним правопорушенням, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення було правомірним.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин доводи позивача про незаконність винесеної щодо нього постанови в справі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду, що має наслідком відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 241, 246, 250 КАС України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду (м. Харків) протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Сидорчук