Справа № 600/2578/22-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2578/22-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

02 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Чернівецької міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати п. 16 рішення 20 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання №778 від 16.06.2022 про відмову у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії міської ради прийняти рішення про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 13.01.2022 р. позивач звернулась до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

16.06.2022 р. відповідачем прийнято рішення №778, пунктом 16 якого відмовлено позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з підстав, визначених ч. 4 ст. 79-1 ЗК України, а саме у зв`язку із внесенням відомостей про земельні ділянки із кадастровими номерами :17:001:0294, :17:001:0308 до Державного земельного кадастру.

Матеріали справи містять витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за позивачем спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Також матеріали справи містять витяг із рішення 7 сесії VІІІ скликання Чернівецької міської ради від 30.06.2021 р. №313 про включення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, яка продаватиметься у власність на земельних торгах у формі аукціону окремим лотом. Надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на вказану земельну ділянку Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради.

19.05.2022 р. рішенням 18 сесії VІІІ скликання Чернівецької міської ради №735 затверджено проект землеустрою на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1022 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. ).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером №:17:001:0308, яка розташована за адресою^ АДРЕСА_1 , вказано площу земельної ділянки 0,1022 га, державну реєстрацію земельної ділянки проведено 22.12.2021 р., інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня.

Матеріали справи містять витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за Чернівецькою міською радою 15.06.2022 р. право власності на земельну ділянку з кадастровим номером №:17:001:0308.

Також матеріали справи містять витяг із рішення 85 сесії VІІ скликання Чернівецької міської ради від 23.11.2020 р. №2488 про надання дозволу ОСОБА_2 , учаснику бойових дій, на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0500 га у власність за рахунок земель запасу міста для будівництв і обслуговування житлового будинку, господарських і споруд за адресою^ АДРЕСА_2 , між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 .

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером №:17:001:0294, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , зареєстровано земельну ділянку 03.06.2021 р., інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Підставою для реєстрації вказаної земельної ділянки був розроблений 28.01.2021 р. на замовлення гр. ОСОБА_2 проект землеустрою.

Вважаючи прийняте рішення протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вказані відповідачем підстави для відмови у наданні дозволу на складання проекту землеустрою, зазначені у оскаржуваному рішенні, не визначені у ч. 7 ст. 118 ЗК України, а тому оскаржувана відмова є протиправною та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений статтею 118 ЗК України, зокрема частиною 6 передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктом «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 га.

Частиною 4 статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно частин 1-4 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 5 статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно із частинами 6, 7 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Частинами 9, 10 статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом;

технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

За правилами статті 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Із аналізу вищенаведених норм слідує, що формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою, крім випадків формування їх шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих ділянок, що, в свою чергу, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Як вже зазначалось вище, відповідачем відмовлено позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 ? орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з підстав визначених ч. 4 ст. 79-1 ЗК України, а саме у зв`язку із внесенням відомостей про земельні ділянки із кадастровими номерами :17:001:0294, :17:001:0308 до Державного земельного кадастру.

Водночас, судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :17:001:0294 була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі 03.06.2021 на підставі рішення Чернівецької міської ради від 23.11.2020 р. №2488, яким учаснику бойових дій ОСОБА_2 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність цієї ділянки, а земельна ділянка з кадастровим номером :17:001:0308 була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі 22.12.2021 на підставі рішення Чернівецької міської ради від 30.06.2021 р. №313, яким Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради було надано дозвіл на складання проекту землеустрою цієї ділянки та включено ії до переліку земельних ділянок для продажу на земельних торгах.

Отже, вищевказані земельні ділянки були сформовані ще до звернення позивача до відповідача із клопотанням про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність.

Суд зауважує, що спірні земельні ділянки є сформованими, а їх подальше формування здійснюється лише за технічною документацією, а не за проектом землеустрою, про що просить позивач.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою. Також не є тотожними і процедури виконання вказаної документації.

Згідно з положеннями Земельного кодексу України способами формування земельної ділянки, є, у порядку відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок), шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже частина 2 статті 79 Земельного кодексу України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.

Таким чином, надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Зазначені висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 04.05.2020 у справі №802/1539/17-а, від 16.07.2020 року у справі № 802/1447/17-а, від 23.10.2020 у справі № 802/1535/17-а.

Натомість, 13 січня 2022 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, що унеможливлювало надання такого дозволу, адже, в даному випадку, позивачу необхідно було звернутись до відповідача із клопотанням про надання дозволу на виготовлення (розроблення) технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок.

Встановлені вище обставини та надана їм правова оцінка виключають підстави для задоволення заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.