Справа № 629/1784/23
Суддя: КАРАЩУК Т. О.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/1784/23
Номер провадження 2-а/629/8/23
30.05.2023 рокуЛозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретарки судового засідання Кремінь М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №629/1784/23 за уточненим позовом ОСОБА_1 до Головного упарвління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
Позивачка звернулась до суду з позовом до інспектора ВРПП Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області Замая М.М., в якому просила скасувати постанову серії ЕАС №6751312 від 29.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що зі змісту винесеної постанови серії EAC № 6751312 вбачається, що вона, керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO НОМЕР_1 , 29.03.2023 року о 18 год. 24 хв. у м. Лозова Харківської області по вул. Гвардійська, порушила вимогу знаку 3.21 «В?їзд заборонено», чим порушила п.8.4.в. ПДР України, тим самим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивачка вказала, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, грунтується на неповному та необ?єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт її неправомірних дій. Також зазначила, що 29.03.2023 року о 18 год. 24 хв. вона дійсно керувала автомобілем CHEVROLET AVEO НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 та дійсно потрапила під дію знаку 3.21 «В?їзд заборонено», однак мала відлучитися стосовно робочих питань. Після чого вона через невеликий проміжок часу, повертаючись до машини, побачила під дворником виписану постанову. ОСОБА_1 вказала, що в діях інспектора ВРПП Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 було порушення, адже постанова була виписана без її присутності, тому вона не мала змоги дати пояснення. Також зазначила, що вона не ставила підпис про отримання копії постанови, тим самим інспектор ВРПП Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області Замай М.М. не міг переконатися в отриманні нею постанови серії EAC № 6751312. Враховуючи вказане, позивачка вказала, що були порушені її права, а тому застосування грошового стягнення у розмірі 340 грн за порушення п.8.4.в. ПДР України, що спричинило скоєння правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, вона вважає недоречним і таким, що не відповідає закону. Зважаючи на вище вказане, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.
У встановлений судом строк позивачем було усунуто недоліки позовної заяви та подано нову редакцію позовної заяви, в якій відповідачем вказано Головне управління Національної поліції в Харківській області.
Ухвалою було відкрито провадження у справі, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Відповідачем відзив надано не було.
У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини не явки не повідомив.
На підставі ч.4 ст.229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.
29.03.2023 року інспектором ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Замаєм М.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6751312, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено на позивачку адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 29.03.2023 року о 18 год. 24 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO AX 2891 EX, у м. Лозова Харківської області на просп.Перемоги, порушила вимогу знаку 3.21 «В?їзд заборонено», чим порушила п.8.4.в. ПДР України, тим самим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.
Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає нормам КУпАП, винесена без з`ясування та доведеності обставин, які б свідчили, що в діях позивачки є ознаки адміністративного проступку (правопорушення), за який законодавством України встановлено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Положеннями п.8 ч.1 ст.23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять
кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз.1 п.4 розділ 1 Інструкції).
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч.2, ч.4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Зважаючи на вище вказане, посилання позивачки щодо того, що її права порушено і розглянуто справу без неї, не є підставою для скасування постанови, оскільки працівником поліції може бути винесено постанову, яка набирає законної сили з моменту її вручення особі.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
В п.8.1, 8.2 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також
регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.
Пункт 8.4.в ПДР України передбачає, що дорожні знаки(додаток 1) поділяються на групи: в)заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Дорожній знак 3.21 означає "Вїзд заборонено".
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.
Як вбачається з постанови, підтвердженням факту скоєння правопорушення є фотозображення з нагрудної боді камери 342, яке позивачкою та відповідачем не було долучено до матеріалів справи.
При дослідженні викладеного позивачкою у позові, судом встановлено, що ОСОБА_1 вказує, що дійсно припаркувала автомобіль у зоні дії знаку 3.21 Вїзд заборонено, чим порушила п.8.4.в. ПДР України, тим самим скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Даний факт вона не заперечує, однак вказує, що це сталося через поважну причину, а саме у звязку з необхідністю відлучення стосовно робочих питань.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, як визнала сама позивачка, нею було скоєно, зазначене в постанові правопорушення.
Дослідивши все вище вказане, суд приходить до висновку про законність дій працівника поліції та обґрунтованість постанови.
Щодо тверджень позивачки про поважність причини порушення ПДР України, суд не вважає необхідність відлучитися з робочих питань поважною причиною.
Також судом встановлено невідповідність інформації, вказаної ОСОБА_1 стосовно місця вчинення правопорушення, оскільки в позові вона зазначає, що згідно постанови місцем вчинення є АДРЕСА_1 , хоча в постанові зазначено проспект Перемоги.
З урахуванням вище викладеного, беручи до уваги всі докази в їх сукупності, вивчивши доводи позивачки, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
На підставі наведеного та керуючись ст.2, 9, 90, 139, 244- 246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-
У задоволенні уточненого позову ОСОБА_1 до Головного упарвління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інфомрація про сторони:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області, , адреса: вул.Жон Мироносиць, 5, м.Харків.

Суддя Т.О.Каращук