Справа № 280/2125/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позовної заяви без розгляду

01 червня 2023 року Справа № 280/2125/23
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Офісу Генерального прокурора про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул.Різницька, 13/15)

про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Офісу Генерального прокурора (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення у розмірі 361 479,78 грн. (триста шістдесят одну тисячу чотириста сімдесят дев`ять гривень сімдесят вісім копійок).

Ухвалою від 06.04.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

25.04.2023 від Офісу Генерального прокурора до суду надійшла заява (вх.№16835) про залишення позовної заяви без розгляду, обґрунтована тим, що позови про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді не є позовами про стягнення заробітної плати, а отже, фактично, відносяться до спорів щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Крім того, зазначає, що внесенням змін до статті 233 Кодексу законів про працю України з 19.07.2022 законодавець ввів процесуальні строки для звернення до суду з позовами про стягнення належної заробітної плати. Представник відповідача звертає увагу, що в цій справі підлягає застосуванню місячний строк, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України, перебіг якого починається з наступного дня після видачі роботодавцем наказу про поновлення на роботі. Так, з таким наказом ОСОБА_1 ознайомився 19.12.2022, а з позовом за захистом свого права звернувся лише 05.04.2023, тобто з порушенням строку звернення до суду.

При вирішенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд керується наступним.

Відповідно до частини першої, п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За приписами частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки на звернення до суду.

Водночас положення КАС України не містять норми, які б регулювали порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Згідно із частиною першою статті 3 та статтею 4 Кодексу законів про працю України (по тексту - КЗпП України) трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

З матеріалів справи встановлено, що Офіс Генерального прокурора зобов`язаний був негайно виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2021 у справі № 640/1833/20, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2022, яким, зокрема, ухвалено стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.12.2019 до 22.12.2021 у розмірі 731776,14 грн. Крім того, вирішено допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Із змісту статті 236 КЗпП України слідує, що законодавцем запроваджено спеціальний вид відповідальності роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку у разі затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Метою вказаної норми закону є спонукання роботодавця до невідкладного поновлення прав незаконно звільненого працівника та забезпечення відшкодування такому працівнику сум втраченого заробітку у зв`язку із затримкою виконання рішення суду щодо його поновлення на займаній посаді

За змістом норм чинного законодавства середній заробіток є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Натомість, відповідач впродовж тривалого часу не забезпечив виконання вказаного судового рішення у справі № 640/1833/20, у зв`язку з чим позивач позбавлений гарантованого права на працю та забезпечення його життєво необхідних потреб у частині на отримання заробітку.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04.08.2022 у справі №380/6129/20, в якій Суд визначив природу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказавши, що такий заробіток за природою є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію. Незаконне звільнення - це незаконне припинення роботодавцем із працівником трудового договору в односторонньому порядку. У свою чергу, виконання роботодавцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника полягає у відновленні трудового договору, який раніше існував і був незаконно припинений. Суд касаційної інстанції також вказав, що право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з частини другої статті 233 КЗпП України.

Отже, за вказаним висновком Верховного Суду, до вимушеного прогулу прирівнюється затримка роботодавцем виконання рішення про поновлення на роботі, а відтак передбачений статтею 236 КЗпП України середній заробіток за своєю природою є заробітною платою, право на отримання якої виникло у позивача, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію у зв`язку із затримкою роботодавцем виконання судового рішення про його поновлення на роботі. Строк звернення до суду за вказаними позовними вимогами відповідно до статті 233 КЗпП України, не обмежуються будь-яким строком.

Так, згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Отже, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Проте 19.07.2022 набрав чинності Закон України від 01.07.2022 №2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі - Закон №2352-ІХ), згідно з яким частина перша і друга статті 233 КЗпП України діють у новій редакції.

Відповідно до статті 233 КЗпП України (в редакції Закону №2352-ІХ) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Тобто, починаючи з 19.07.2022 відсутня законодавча норма щодо звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком, тому застосуванню підлягає тримісячний строк.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 розділу «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» дію карантину продовжено на всій території України до 30.06.2023.

Таким чином, на час звернення позивача із цим позовом встановлений статтею 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду, відлік якого розпочався із набранням законної сили Законом № 2352-IX від 01.07.2022 та продовжений відповідно до пункту 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 до 30.06.2023, не сплив, а отже не є пропущеним.

Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про залишення позовної заяви без розгляду у порядку статті 123 КАС України слід відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 241- 243, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Офісу Генерального прокурора про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.В.Мінаєва