Справа № 200/291/23
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 червня 2023 року Справа №200/291/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дзержинського міського суду Донецької області (вул. Дружби, 4, м. Торецьк, Донецька обл., 85200, ), третя особа: Верховний Суд про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дзержинського міського суду Донецької області в якій просила:

визнати протиправною бездіяльність Дзержинського міського суду Донецької області щодо ненаправлення виконавчого листа у справі № 225/890/21 за заявою ОСОБА_1 від 27.12.2022;

зобов`язати Дзержинський міський суд Донецької області направити виконавчий лист у справі № 225/890/21 за заявою ОСОБА_1 від 27.12.2022 на адресу заявника.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Постановою Верховного суду від 14.12.2022 у справі № 225/890/21 заяву приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення сплаченого судового збору задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн та за перегляд справи в суді касаційної інстанції 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

27.12.2022 позивачем направлено заяву до Дзержинського міського суду Донецької області про видачу виконавчого листа у справі № 225/890/21. Заяву сформовано в системі «Електронний суд».

Посилаючись на положення ст. 431 ЦПК України та ст. 7 Закону України Про звернення громадян позивач наголошує, що станом на 24.01.2023 виконавчий лист у справі № 225/890/21 на адресу позивача відповідачем не надіслано. Також позивач зазначає, що звернення позивача до відповідача направлено не в рамках розгляду конкретної судової справи.

Ухвалою суду від 30.01.2022 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору по адміністративній справі ОСОБА_1 до Дзержинського міського суду Донецької області, третя особа: Верховний Суд про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії. Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Дзержинського міського суду Донецької області, третя особа: Верховний Суд про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії і відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

10.02.2023 року відповідачем надано відзив по справі, згідно змісту якого зазначено, що справа № 225/890/21 була повернута до Джержинського міського суду Донецької області і 13.01.2023 року по справі було видано виконавчий лист, який за вих. № 225/890/21/329/2023 від 24.01.2023 було направлено на адресу приватного виконавця. Відтак представник відповідача наголошує, що

У тому числі предсанвик відповідача звертає увагу на те, що відповідно п. 6 розділу ХІХ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом ДСАУ 20.08.2019 № 814, судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного та касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання. Відтак, враховуючи те, що виконавчий лист було видано у встановлений строк, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

14.02.2023 року позивачем надано відповідь на відзив, згідно з якою ОСОБА_1 наголошує на положеннях ст. 431 ЦПК України та просить задовольнити позов.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

21.04.2022 на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022 № 259 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Указом Президента України від 18.05.2022, затвердженим Верховною Радою України (законопроекти №7389 та №7390), продовжено строк дії воєнного стану із 25 травня 2022 на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022).

Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України № 2500-IX від 15.08.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України № 2915-IX від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України

від 02.05.2023 р. № 3057-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 2023 року 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб (тобто до 18 серпня 2023 року).

На підставі викладеного суд вважає за належне продовжити строк розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області, що посвідчується посвідченням приватного виконавця № 0525, виданого 01 липня 2020 року.

Постановою Верховного суду від 14.12.2022 у справі № 225/890/21 заяву приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення сплаченого судового збору задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн та за перегляд справи в суді касаційної інстанції 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

24.12.2022 позивачем направлено заяву до Верховного Суду про видачу виконавчого листа у справі № 225/890/21.

Листом Верховного Суду від 27.12.2022 повідомлено, що видачу виконавчих листів здійснює суд першої інстанції.

27.12.2022 позивачем направлено заяву до Дзержинського міського суду Донецької області про видачу виконавчого листа у справі № 225/890/21. Заяву сформовано в системі «Електронний суд».

Відповідно квітанції АТ «Укрпошта» ПН 55 від 28.01.2023 року виконавчий лист було направлено на адресу позивача.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Згідно з частиною 1 статті 4 КАС України адміністративний суд це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. Адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом позовної заяви предметом оскарження, зокрема, є бездіяльність Дзержинського міського суду Донецької області щодо ненаправлення виконавчого листа у справі № 225/890/21 за заявою ОСОБА_1 від 27.12.2022; зобов`язання Дзержинського міського суду Донецької області направити виконавчий лист у справі № 225/890/21 за заявою ОСОБА_1 від 27.12.2022 на адресу заявника.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач зверталась до Дзержинського міського суду Донецької області з заявою в рамках конкретної справи № 225/890/21, а не з заявою про звернення громадян як зазначає в позові.

З огляду на підстави та предмет заявленого адміністративного позову необхідно зазначити, що згідно із частиною 1 статті 124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Відповідно до частини 2 вказаної статті юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом статей 126, 129 Конституції України рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Закону України Про судоустрій і статус суддів здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про незалежність судової влади від 13.06.2007 року №8 судам роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У постанові Пленуму ВСУ Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів від 12.06.2009 року №6 судам роз`яснено, що у розумінні положень ч.1 ст.2, пп.1, 7, 9 ч.1 ст.3, ст.17, ч.3 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ. Скарги на дії, бездіяльність і рішення суддів мають розглядатися відповідно до процесуального законодавства.

Згідно з п.57 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.55 висновку №3 (2002) КРЄС судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Вчинені суддею (судом) процесуальні дії з розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони вчиняються чи ухвалюються.

Вчинені судом (суддею) у відповідній справі процесуальні дії й ухвалені у ній рішення не підлягають окремому судовому оскарженню шляхом ініціювання нового судового процесу.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їхніх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони, відповідно, були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати ВС, висловленій у постановах: від 8.05.2018 у справі №521/18287/15-ц (провадження №14-90цс18), від 21.11.2018 у справі №757/43355/16-ц (провадження №14-399цс18), від 29.05.2019 у справі №489/5045/18 (провадження №14-191цс19).

Отже, суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їхніх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони, відповідно, були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постанові від 31 липня 2019 року у справі №636/5534/15, які відповідно до частини 5 статті 242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норм права.

Відповідно до пункту першого частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дзержинського міського суду Донецької області, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статтями 9, 238, 248, 256, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дзержинського міського суду Донецької області (вул. Дружби, 4, м. Торецьк, Донецька обл., 85200, ), третя особа: Верховний Суд про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Суддя В.В. Стойка