Справа № 810/1788/16
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1788/16 Головуючий у 1 інстанції: Кушнова А.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Файдюка В.В.

Чаку Є.В.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» звернувся до суду з позовом до Київської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування заявленої митної вартості товару від 30.11.2015 №125110010/2015/010216/2, від 30.11.2015 №125110010/2015/010217/2, від 07.12.2015 №125110010/2015/010225/2, від 07.12.2015 №125110010/2015/010226/2.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Київської митниці ДФС (Митний пост "Східний термінал") про коригування митної вартості товарів №125110010/2015/010216/2 від 30.11.2015, №125110010/2015/010217/2 від 30.11.2015, №125110010/2015/010225/2 від 07.12.2015, №125110010/2015/010226/2 від 07.12.2015.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Київська митниця ДФС звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що жодним нормативно-правовим актом із тих, що входять до законодавства України з питань державної митної справи не встановлено для посадових осіб митниці обов`язку деталізувати та конкретизувати кожну із вказаних у рішенні про коригування митної вартості причин його прийняття, в тому числі, не визначено обсяг інформації, що має бути визначена у рішенні. Також, апелянт зазначає, що довідка про транспортні витрати та рахунок на оплату транспортних послуг не є первинними документами, у розумінні ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому, не можуть підтверджувати транспортні витрати. Крім того, апелянт посилається на розбіжності у страхових документах.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року (головуючий суддя Мацедонська В.Е.) клопотання Київської митниці ДФС про зупинення провадження у справі - задоволено. Зупинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів до надання відповіді за судовим дорученням про надання правової допомоги до Окружного адміністративного суду м. Амстердам Королівства Голландії для з`ясування інформації (відповідності вартості товарів при митному оформленні реальній вартості при продажі товару «VION Food International В.V.» відповідно до контракту №709 від 26 листопада 2014 року), яке видано в адміністративній справі №810/1076/16. Зобов`язано сторін надати інформацію щодо відповіді на судове доручення про надання правової допомоги до Окружного адміністративного суду м. Амстердам Королівства Голландії у рамках розгляду адміністративної справи №810/1076/16.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2018 року прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, разом з апеляційною скаргою на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року.

Шостий апеляційний адміністративний суд неодноразово звертався до Київського окружного адміністративного суду із запитами щодо надання інформації про стан виконання судового доручення про надання правової допомоги до Окружного адміністративного суду м. Амстердам Королівства Голландії для з`ясування інформації (відповідності вартості товарів при митному оформленні, реальній вартості при продажі товару ТОВ "VION Food B.V." відповідно до контракту № 709 від 26 листопада 2014 року), яке видано в рамках розгляду адміністративної справи №810/1076/16.

10 травня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Київського окружного адміністративного суду надійшла копія відповіді суду Східного Брабанта (Королівство Нідерланди) на судове доручення Київського окружного адміністративного суду про надання правової допомоги.

12 травня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Київської митниці надійшло клопотання про заміну сторони (відповідача), в якому просить замінити відповідача у справі - Київську митницю ДФС у порядку правонаступництва на Київську митницю (; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 8-А) як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Київської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів - поновлено.

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року вищевказане клопотання Київської митниці про заміну сторони задоволено.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (ідентифікаційний код юридичної особи 32294926, місцезнаходження юридичної особи: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Промислова, будинок 5) є юридичною особою, зареєстроване 02 грудня 2002 року Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №087657.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (Покупець) та VION Food International B.V. (Продавець) укладено Контракт №709 від 26.11.2014 (далі - контракт), пунктом 1.1 якого встановлено, що продавець продає, а покупець купує м`ясну продукцію, далі по тексту «товар», в асортименті, кількості, по цінам, відповідно до інвойсів, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Згідно з пп. 2.1, 2.2, 2.3 Контракту, ціни на товар встановлюються в інвойсах на кожну поставку товару, ціни включають в себе вартість продукту, тари, термоусадочної упаковки, маркування, завантаження, витрат з митного оформлення вантажу в країні експортера; ціна товару може бути знижена за взаємною згодою сторін, що може бути підтверджено будь-яким з перерахованих документів, в яких буде вказана ціна на конкретну партію товару: інвойсом, специфікацією на товар, листом продавця, додатковою угодою; валютою контракту є ЄВРО; загальна суму контракту складає 2000000,00 Євро.

Відповідно до п. 3.1 Контракту, усі ціни по даному контракту, як і умови поставки розуміються на умовах FCA Нідерланди відповідно до Incoterms 2010; конкретне місце поставки вказується в інвойсах; поставка здійснюється за адресою одного з підприємств продавця; продавець зобов`язується здійснити митне оформлення товару для експорту за власний рахунок.

Пунктом 3.2. Контракту встановлено, що кількість товару, що підлягає відвантаженню, визначається щомісячно; поставка товару здійснюється протягом 4 тижнів після розміщення письмової заяви покупця, згідно підтвердженої постачальником дати завантаження; датою поставки вважається дата штемпеля на товаросупровідних документах першого перевізника, що підтверджує факт передачі товару продавцем транспортному агенту покупця після письмового погодження з покупцем.

Місце доставки товару: Київська міжрегіональна митниця Міністерства доходів і зборів, Митний пост «Західний», адреса: місто Київ, вулиця Велика кільцева дорога, будинок 4 (п. 3.3 Контракту).

Згідно п. 7.1 Контракту, продавець відповідно до умов поставки по контракту несе відповідальність за транспортування товару до пункту призначення, вказаного в п. 3.1 контракту, при цьому продавець зобов`язується підготувати та передати в погоджені строки транспортному агенту покупця товар і забезпечити при відвантаженні наступні документи: інвойс - 6 екземплярів; пакувальний лист - 6 екземплярів, сертифікат якості - 1 екземпляр, сертифікат походження товару - 1 екземпляр, сертифікат здоров`я/ветеринарний - 1 екземпляр, CMR - 3 екземпляра; продавець зобов`язується письмово підтвердити факт відвантаження по факсу/електронній пошті покупця в день відвантаження.

Пунктом 8 Контракту встановлено, що платежі за товар, що постачається по даному контракту будуть здійснюватись шляхом грошового переказу в ЄВРО на банківський рахунок продавця наступним шляхом: оплата здійснюється через 30 календарних днів з моменту отримання покупцем товару, згідно з пунктами 3.1 та 3.2 контракту та за умови надання повного комплекту документів, вказаних в розділі 7 Контракту.

Відповідно до пункту 12.8 Контракту, він діє до 31.12.2015, в тому випадку, якщо сторони в строк не менше ніж за 20 днів до закінчення строку дії даного контракту, не повідомлять одне одного про бажання розірвати договір, то останній вважається продовженим строком на 1 рік.

Згідно Додаткової угоди №1 до Контракту №709 від 26.11.2014, сторони обговорили та дійшли згоди внести зміни в діючі умови контракту та викласти пункт 2.3 контракту в наступній редакції: «Загальна сума контракту дорівнює сумі всіх інвойсів»; пункт 12.8 - «контракт діє до 31.12.2017, в тому випадку, якщо сторони в строк не менше ніж за 20 днів до закінчення строку дії даного контракту, не повідомлять одне одного про бажання розірвати договір, то останній вважається продовженим строком на 1 рік».

Перевезення товару здійснювалося перевізником - Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕП» на підставі договору №24 про надання послуг по організації перевезень вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні і транспортно-експедиційному обслуговуванні від 13.03.2012 та додаткових угод до нього.

Отримавши придбаний за названим Контрактом товар, а саме: печінка свиняча заморожена, без кулінарної та теплової обробки, не консервована, без додавання харчових добавок і приправ (для роздрібного продажу), позивач для його декларування подав до Київської митниці ДФС наступні електронні митні декларації:

- від 30.11.2015 №125110010/2015/181316 (поставка - 709_152 відповідно до внутрішньої нумерації позивача);

- від 30.11.2015 № 125110010/2015/181319 (поставка - 709_153 відповідно до внутрішньої нумерації позивача),

- від 07.12.2015 № 125110010/2015/181450 (поставка 709_154 відповідно до внутрішньої нумерації позивача),

- від 07.12.2015 №125110010/2015/181454 (поставка - 709_155 відповідно до внутрішньої нумерації позивача).

Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а саме 0,3360 EUR/кг.

На підтвердження митної вартості товару ТОВ «Фоззі-Фуд» надало митному органу пакет документів, передбачений ст. 335 та ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, про що вказано у митних деклараціях та картках відмови. Перелік наданих документів наведений у графі 44 митних декларацій із зазначенням кодів документів, затверджених наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» від 20.09.2012 № 1011.

Так, до митної декларації від 30.11.2015 №125110010/2015/181316 додано (2730) Міжнародна автомобільна накладна (CMR) №851789 від 16.11.2015; (3007) Довідка про транспортні витрати №709-152 від 26.11.2016; (3105) Інвойс № від 26.11.2015; (3004) Рахунок-фактура, виставлений перевізником за надані послуги по договору перевезення вантажу №5868 від 26.11.2015; (3530) Страховий поліс №7050 від 26.11.2015; (m 4104, позначка m - наявний попередньо у митниці); Зовнішньоекономічний контракт №709 від 26.11.2014; (m 4200) Генеральний договір добровільного страхування вантажів №101014611 від 06.12.2013; (m 4203) Додаткова угода № 1 до договору перевезення № 24 від 26.06.2012; (m 4203); Додаткова угода № 3 до дог. перевезення № 24 від 26.06.2012; (m 4203) Додаткова угода № 4 до договору перевезення № 24 від 26.06.2012; (m 4203) Додаткова угода № 1 до Генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 15.04.2014; (m 4203); Додаткова угода № 2 до Генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 01.12.2014; (m 4203) Додаткова угода № 3 до Генерального договору добровільного страхування вантажів від 31.07.2015; (m 4301) Договір № 24 від 13.03.2012 про надання послуг по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні і транспортно-експедиційного обслуговування; (5501) інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю - відмітка на CMR (2730); (5503) інформація про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю - відмітка на CMR (2730); (5508) інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю - відмітка на CMR (2730); (7011) Сертифікат про походження товару; (9000) Заявка на перевезення вантажу №705-152 від 19.11.2015.

До митної декларації від 30.11.2015 № 125110010/2015/181319 додано: (2730) Міжнародна автомобільна накладна (CMR) №851790 від 26.11.2015; (3004) Рахунок-фактура, виставлений перевізником за надані послуги по договору перевезення вантажу №5869 від 26.11.2015; (3007) Довідка про транспортні витрати №709-153 від 26.11.2015; (3105) Інвойс №; (3141) пакувальний лист від 26.11.2015; (3530) Страховий поліс №7051 від 26.11.2015; (m 4104) Зовнішньоекономічний контракт № 709 від 26.11.2014; (m 4203) Додаткова угода № 1 до дог. перевезення № 24 від 26.06.2012; (m 4203) Додаткова угода № 3 до договору перевезення № 24 від 26.06.2012; (m 4203) Додаткова угода № 4 до договору перевезення № 24 від 26.06.2012; (4301) Договір №24 від 13.03.2012 про надання послуг по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні і транспортно-експедиційного обслуговування; (5503) інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю - відмітка на CMR (2730); (5504) інформація про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю - відмітка на CMR (2730); (5508) інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю - відмітка на CMR (2730); (7011) Сертифікат про походження товару від 26.11.2016; (9000) Сертифікат якості б/н; (9000) Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06.12.2013; (9000) Додаткова угода №1 до Генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 15.04.2014; (9000) Додаткова угода №2 до Генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 01.12.2014; (9000) Додаткова угода № 2 до Генерального договору добровільного страхування вантажів № 101014611 від 01.12.2014; (9000) Додаткова угода №3 до Генерального договору добровільного страхування вантажів від 31.07.2015; Повідомлення - додаток №1 до договору страхування.

До митної декларації від 07.12.2015 № 125110010/2015/181450 додано: (2730) Міжнародна автомобільна накладна (CMR) №851747 від 02.12.2015; (3004) Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від перевізника №6049 від 03.12.2015; (3007) Довідка про транспортні витрати №709-154 від 02.12.2015; (3105) Інвойс №; (3141) Пакувальний лист від 02.12.2015; (3530) Страховий поліс №7113 від 02.12.2015; (m 4104) Зовнішньоекономічний контракт № 709 від 26.11.2014; (m4301) Договір № 24 від 13.03.2012 про надання послуг по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні і транспортно-експедиційного обслуговування (надавався раніше); (5503) інформація про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю - відмітка на CMR (2730); (5504) інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю - відмітка на CMR (2730); (5508) інформація про позитивні результати здійснення контролю харчових продуктів - відмітка на CMR (2730); (7011) Сертифікат про походження товару від 02.12.2015; (9000) Сертифікат якості від 02.12.2015; (9000) Заявка на перевезення вантажу №709-154 від 26.11.2015; (m 9000) Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06.12.2013; (m 9000) Додаток № 1 до договору перевезення № 24 від 26.06.2012; (m 9000) Додаток № 3 до договору перевезення № 24 від 01.10.2014 (подавався раніше); (m 9000) Додаток № 4 до дог. перевезення № 24 від 02.02.2015.

До митної декларації від 07.12.2015 № 125110010/2015/181454 додано: (2730) Міжнародна автомобільна накладна (CMR) №851752 від 02.12.2015; (3004) Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від перевізника №6048 від 03.12.2015; (3007) Довідка про транспортні витрати №709-155 від 02.12.2015; (3105) Інвойс № від 02.12.2015; (3530) Страховий поліс №7114 від 02.12.2015; (m 4104) Зовнішньоекономічний контракт № 709 від 26.11.2014; (4200) Генеральний договір добровільного страхування вантажів № 101014611 від 06.12.2013; (m 4203) Додаток № 1 до договору перевезення № 24 від 26.06.2012; (m 4203) Додаток № 3 до договору перевезення № 24 від 01.10.2014 (подавався раніше); (m 4203) Додаток № 4 до договору перевезення №24 від 02.02.2015 (подавався раніше); (m 4203) Додаткова угода № 1 до договору страхування; (m 4203) Додаткова угода № 2 до договору страхування; (m 4203) Додаткова угода № 3 до договору страхування; (m4301) Договір № 24 від 13.03.2012 про надання послуг по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні і транспортно-експедиційного обслуговування (надавався раніше); (5503) інформація про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю - відмітка на CMR (2730); (5504) інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю - відмітка на CMR (2730); (5508) інформація про позитивні результати здійснення контролю харчових продуктів - відмітка на CMR (2730); (7011) Сертифікат про походження товару від 02.12.2015; (9000) Заявка на перевезення вантажу №709-155 від 26.11.2015; (9000) Сертифікат якості б/н від 02.12.2015.

Під час розгляду митним органом документів, наданих ТОВ «Фоззі-Фуд» для митного оформлення товару, спрацювала автоматизована система управління ризиками (АСАУР) за показником "митна вартість товару".

У зв`язку з цим, декларант ТОВ «Фоззі-Фуд» 30.11.2015 та 07.12.2015 отримав від Київської митниці ДФС електронні повідомлення, в яких зазначено, що відповідно до ст. 53 МК України до митних декларацій від 30.11.2015 №125110010/2015/181316, №125110010/2015/181319, від 07.12.2015 №125110010/2015/181450, №125110010/2015/181454 необхідно подання таких документів для підтвердження митної вартості товарів: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листами декларанта ТОВ «Фоззі-Фуд» від 30.11.2015 № 2669, 2670; від 07.12.2015 № 2704, 2703 до митної декларації №100260002/2015/172179 для підтвердження вартості надано такі документи: прайс-лист б/н від 22.10.2015, комерційну пропозицію б/н від 22.10.2015 та по митній декларації №125110010/2015/181454 від 07.12.2015 повідомлення №021215/1 додаток №1 до договору страхування вантажів від 02.12.2015.

У всіх супровідних листах декларанта ТОВ «Фоззі-Фуд» вказано, що інші документи надати немає можливості у зв`язку з їх відсутністю.

За результатами перевірки митних декларацій та додатково поданих документів, що підтверджують визначену митну вартість, Київською митницею ДФС (митний пост «Східний термінал») прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товарів:

- від 30.11.2015 №125110010/2015/010216/2 (поставка 709_152);

- від 30.11.2015 №125110010/2015/010217/2 (поставка 709_153);

- від 07.12.2015 №125110010/2015/010225/2 (поставка709_154);

- від 07.12.2015 №125110010/2015/010226/2 (поставка 709_155).

Отже, митний орган не погодився із заявленою митною вартістю товарів та визначив її за резервним методом визначення митної вартості товарів на рівні 0,4726 EUR/кг (у рішеннях про коригування митної вартості товарів від 30.11.2015) та 0,4586 EUR/кг (у рішеннях про коригування митної вартості товарів від 07.12.2015).

Київською митницею ДФС в графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» всіх оскаржуваних у справі рішень зазначено, що метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується тому, що у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості мітяться розбіжності, декларант відмовився від подання всіх додаткових документів для підтвердження митної вартості та у зв`язку з невиконанням вимог статті 58 Митного кодексу України. Методи за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовуються у зв`язку з відсутньою інформацією щодо вартості ідентичних, подібних товарів та невідповідності вимогам статей 59-60 Митного кодексу України; методи згідно зі статтями Митного кодексу України 62 та 63 не застосовуються у зв`язку з відсутньою інформацією щодо ціни складових для визначення за даними методами. Митну вартість визначено за резервним методом згідно з положеннями статті 64 Митного кодексу України, а саме ґрунтується на раніше імпортованих товарах, випущених у вільний обіг - МД №209120000/2015/836519 від 11.09.2015, 209120000/2015/835516 від 04.09.2015. Проведено консультацію між митним органом та декларантом відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України. Перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визначена митним органом якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, документи, що підтверджують транспортно-експедиційні витрати.

Зокрема, у рішеннях від 07 грудня 2015 року №125110010/2015/010225/2, №125110010/2015/010226/2 вказано також, що митну вартість визначено за резервним методом також на підставі наявних дійсних рішень про коригування митної вартості товарів №100250002/2015/000060/2 від 28.08.2015 та №100250002/2015/000059/2 від 28.08.2015.

Жодних відомостей про те, в чому саме полягає розбіжність або яка саме інформація про митну вартість товару чи її складові виявилась відсутньою, в документах митного органу, які складались під час митного оформлення товару у вказаних рішеннях не відображено. Суть недоліків в оформленні документів митний орган розкрив лише у запереченнях проти позову та додаткових письмових поясненнях по справі.

30 листопада 2015 року та 07 грудня 2015 року відповідач оформив картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №125110010/2015/50163, №125110010/2015/50164, №125110010/2015/50173, №125110010/2015/50172 про відмову у прийнятті митних декларацій позивача.

У зв`язку з відмовою Київської митниці ДФС у митному оформленні, ТОВ «Фоззі-Фуд», на підставі частини сьомої статті 55 Митного кодексу України, здійснило заходи щодо випуску товару у вільний обіг під фінансову гарантію заявленого до митного оформлення товару за новими митними деклараціями № 125110010/2015/181347 (поставка 709_152); №125110010/2015/181353 (поставка 709_153); №125110010/2015/181474 (поставка 709_154); №125110010/2015/181478.

Розмір переплати податків та зборів ТОВ «Фоззі-Фуд» після коригування митної вартості становив 42026,37 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 318 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачено, що усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

Приписами п.п. 23-24 ч. 1 ст. 4 МК України визначено що, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Нормами ст.ст. 49, 50 МК України закріплено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 2 ст. 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Нормами ч. 3 ст. 53 МК України закріплено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

За приписами ч.ч. 5-6 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно частин 1-3 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У відповідності до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2015 року та 07 грудня 2015 року з метою митного оформлення товару - свиняча печінка морожена без наявності теплової та кулінарної обробки, не консервована, без вмісту складових сумішей, харчових добавок та приправ для роздрібного продажу, торгівельної марки "Food Family", ТОВ «Фоззі-Фуд» подало до Київської митниці ДФС електронні митні декларації: від 30.11.2015 №125110010/2015/181316; від 30.11.2015 № 125110010/2015/181319; від 07.12.2015 № 125110010/2015/181450; від 07.12.2015 №125110010/2015/181454 (Т.1 а.с. 62-63, 78-79, 110-111, 133-134).

Однак, Київською митницею ДФС було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару від 30.11.2015 №125110010/2015/010216/2, від 30.11.2015 №125110010/2015/010217/2, від 07.12.2015 №125110010/2015/010225/2, від 07.12.2015 №125110010/2015/010226/2, відповідно до яких, визначено митну вартість товару за шостим (резервним) методом (Т.1 а.с.9-16).

Слід зазначити, що у рішенні про коригування митної вартості відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

В силу частини другої статті 55 МК України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Як вказав Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі №810/1823/16, зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 квітня 2019 року у справі №810/1479/16 за позовом ТОВ «Фоззі-Фуд» до Київської митниці ДФС наголосив, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

З огляду на зазначене, доводи апелянта про те, що жодним нормативно-правовим актом із тих, що входять до законодавства України з питань державної митної справи не встановлено для посадових осіб митниці обов`язку деталізувати та конкретизувати кожну із вказаних у рішенні про коригування митної вартості причин його прийняття, в тому числі, не визначено обсяг інформації, що має бути визначена у рішенні, колегія суддів вважає безпідставними.

Також, виходячи з вказаного, необгрунтованими є доводи апелянта про те, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості повністю відповідає вимогам ст. 55 МК України та Порядку 598, оскільки, містить обґрунтування причин, через які заявлена митна вартість не може бути визнана, наявну у митного органу інформацію про рівень митної вартості подібного товару, права декларанта здійснити випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов`язання та оскаржити спірне рішення про коригування.

Щодо доводів апелянта про непідтвердження транспортних витрат, слід зазначити наступне.

Матеріали справи свідчать, що транспортування товару від міста Апелдорн (Нідерланди) до села Димитрово (Україна) здійснювалось автомобільним транспортом на підставі укладеного Договору №24 від 13.03.2012 між ТОВ «Агротеп» (Перевізник) та ТОВ «Фоззі-Фуд» (Замовник).

Для підтвердження транспортних витрат від міста Апелдорн, Нідерланди до с.Димитрово, Україна по всім чотирьом поставкам разом з митними деклараціями ТОВ «Фоззі-Фуд» окрім міжнародних автомобільних накладних CMR подавало довідки про транспортні витрати (код 3007); договір про надання транспортних послуг (код 4301), рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги (3004), заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом (3007).

Декларантом під час митного оформлення товарів по всім поставкам крім поставки №709-153 (митна декларація від 30.11.2015 №125110010/2015/181319), були надані копії заявок на перевезення вантажів автомобільним транспортом №709-152 від 19.11.2015 з оголошеною вартістю фрахту 45860,00 грн., №709-154 від 26.11.2015 з оголошеною вартістю фрахту 45075,00 грн., №709-155 від 26.11.2015 з оголошеною вартістю фрахту 45075,00 грн. (Т.1 а.с.255, Т. 2 а.с. 100, 158).

Відповідно до п.5.2 Договору №24 від 13.03.2012, платежі та взаємні розрахунки за виконані послуги проводяться на підставі підписаного сторонами Акта виконаних робіт і виставленого Виконавцем рахунку впродовж 30-ти банківських днів, якщо інше не передбачено заявкою на перевезення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що станом на дату митного оформлення товарів 30.11.2015 та 07.12.2015 строк оплати за виконані послуги із перевезення вантажів від міста Апелдорн (Нідерланди) до с.Димитрово (Україна) не настав, відтак для розрахунку транспортних послуг за перевезення вантажів, здійснюваних на підставі заявок на перевезення, до уваги слід брати вартість перевезення, яка вказана в заявках Замовника.

Крім того, на підтвердження вартості перевезення від міста Апелдорн (Нідерланди) до с.Димитрово (Україна) по всіх поставках під час митного оформлення декларантом позивача надавались довідки про транспортні послуги №709_152 від 26.11.2015, №709-153 від 26.11.2015, №709_154 від 02.12.2015, №709_155 від 02.12.2015, які видані перевізником товарів автомобільним транспортом - ТОВ «Агротеп» (Т.1 а.с.222, Т.2 а.с.19, 70, 122).

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, для надання митниці інформації перевізником позивача були складені спеціальні документи, а саме, довідки про транспортні послуги, що по суті є калькуляціями транспортних витрат, які містять всю необхідну інформацію для митного оформлення товарів, а саме: реквізити сторін, сума та валюта платежу, реквізити договору перевезення, маршрут, номер інвойсу, номер замовлення, номер автотранспортного засобу та напівпричепу, яким здійснювалося перевезення і який зазначений у CMR, що дає можливість повністю ідентифікувати відповідні рахунки та довідки про транспортні витрати з відповідною поставкою.

Із матеріалів справи вбачається, що крім довідок про транспортні послуги декларантом позивача під час митного оформлення надавались рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги, складені перевізником ТОВ «Агротеп», №5868 від 26.11.2015, №5869 від 26.11.2015, №6049 від 03.12.2015, №6048 від 03.12.2015, які також дозволяли виокремити вартість перевезення оцінюваних товарів від Апелдорн (Нідерланди) до місця ввезення на митну територію України - прикордонного переходу Ягодин (Т. 1 а.с. 221, Т.2 а.с.18, 69, 121).

Посилання апелянта на те, що довідка про транспортні витрати та рахунок на оплату транспортних послуг не є первинними документами, у розумінні ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, витрати на транспортування можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначає вид доказів, якими підтверджувався б розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14.

Щодо розбіжностей між даними страхових полісів про страхову суму та договірною (контрактною) вартістю товару, слід зазначити наступне.

Так, апелянт зазначає, що до митного оформлення надавались страхові поліси компанії «Граве Україна», відповідно до яких, страховий тариф складає 0,16% від страхової суми, однак, такий розмір страхового тарифу не відповідає п. 3.6 Генерального договору добровільного страхування вантажів від 06.12.2013 №101014611, де вказано, що по даному договору страхування встановлено страховий тариф у розмірі 0,2% від страхової суми по кожному перевезенню.

Відповідно до п.7 ч. 10. ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на страхування цих товарів.

Із наданих під час митного оформлення декларацій митної вартості вбачається, що витрати на страхування складають 421,74 грн. (по деклараціях від 30.11.2015) та 544,12 грн. (по митних деклараціях від 07.12.2015).

Колегія суддів зазначає, що Додатковою угодою № 3 до Генерального договору добровільного страхування вантажів №101014611 від 06.12.2013 підпункт 3.6.1. Генерального договору з 01.08.2015 викладено в наступній редакції: «страховий тариф 0,16 % від страхової суми по кожному перевезенню» (Т. 3 а.с. 10).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у страхових полісах, що є частиною Генерального договору страхування, вказано страховий тариф 0,16 % від страхової суми, що відповідає Генеральному договору.

Щодо доводів апелянта про те, що розміри страхових сум ,згідно наданих до митного оформлення страхових полісів, перевищують суму інвойсів та транспортних витрат, слід зазначити, що страхова сума визначається страхувальником самостійно на власний розсуд, виходячи з уявлення про можливі страхові ризики і, як правило, не збігається з договірною (контрактною) вартістю товару та є вищою, в той же час розбіжність між даними страхового полісу про страхову суму та договірною (контрактною) вартістю товару жодним чином не свідчить про заниження декларантом митної вартості товару.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним резервним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст. 55 Митного кодексу України.

Крім того, наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю вищою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №125110010/2015/010216/2 від 30.11.2015, №125110010/2015/010217/2 від 30.11.2015, №125110010/2015/010225/2 від 07.12.2015, №125110010/2015/010226/2 від 07.12.2015.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Файдюк В.В.

Чаку Є.В.

Повний текст постанови виготовлено 05.06.2023 р.