Справа № 560/4223/23
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4223/23
РІШЕННЯ

іменем України

02 червня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кам`янець-Подільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить визнати незаконними дії відповідача щодо розгляду його заяви та зобов`язати його відновити порушені права позивача, шляхом переведення для проходження служби за місцем проживання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що звернувся до відповідача із заявою, у якій просив перевести його для проходження служби за місцем проживання, оскільки є особою з інвалідністю та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Однак, відповідач протиправно відмовив у задоволенні його заяви, зважаючи на що звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 23.03.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позов, в якому вказує про безпідставність позовних вимог, просить відмовити у їх задоволенні, оскільки жодних заяв про незгоду з призовом на військову службу чи її проходженням, посилаючись на утримання трьох неповнолітніх дітей, позивач не подавав. Крім того, з моменту призову позивача на військову службу він втратив статус військовозобов`язаного, а тому правом не відстрочку останній скористатись не може.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Позивача у березні 2022 року було призвано Кам`янець-Подільським РТЦК та СП для проходження служби під час мобілізації.

В подальшому позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив вжити заходів для його переведення для подальшого проходження служби за місцем проживання, з посиланням на те, що він є інвалідом 3 групи.

Відповідач листом від 28.02.2023 №1388/1 повідомив позивача про те, що підстави для переміщення позивача для подальшого проходження військової служби під час мобілізації за місцем проживання відсутні.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ від 25.03.1992 визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 2 Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" розрізняють такі види військової служби серед іншого: військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Частиною 4 статті 26 Закону №2232-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вказано, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Суд звертає увагу на те, що пунктом 4.15. Інструкції про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 №170 передбачено, що переміщення по службі в іншу місцевість військовослужбовців, які мають потребу за станом свого здоров`я або за станом здоров`я членів сімей змінити місце служби і проживання, а також за сімейними обставинами та з інших поважних причин, або на нижчу на один ступінь посаду за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені військові звання старший лейтенант або молодший сержант (старшина 2 статті)) провадиться на особисте прохання відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 82 Положення за рапортом військовослужбовця, поданим за підпорядкуванням.

Сімейними обставинами та іншими поважними причинами для переміщення військовослужбовця можуть бути:

виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (ним) проживають, без батька (матері);

утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дитини віком до 23 років, якщо вона є особою з інвалідністю І або II групи або продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);

хвороба військовослужбовця або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком військово-лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї;

наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей;

переміщення дружини (чоловіка) військовослужбовця, які проходять військову службу за контрактом, на нове місце служби в порядку, визначеному пунктом 114 Положення.

До членів сім`ї військовослужбовця належать особи, які внесені в особову справу військовослужбовця в порядку, визначеному Інструкцією з організації обліку особового складу.

Крім рапорту військовослужбовця, підставами для прийняття рішення щодо його переміщення за станом здоров`я, сімейними обставинами чи з інших поважних причин є постанова (висновки) військово-лікарської та лікарсько-консультативної комісій, акт обстеження сімейного стану, документи, що підтверджують наявність і вік дітей, наявність житла, розміри доходів тощо.

Командирами з`єднань, рівними їм і вищими посадовими особами на підставі заяви військовослужбовця оформляється і надсилається запит до обласного або прирівняного до нього територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання членів сім`ї військовослужбовця для вивчення сімейного стану та визначення доцільності переміщення військовослужбовця. Обстеження сімейного стану проводиться керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, затверджується керівником обласного або рівним йому територіального центру комплектування та соціальної підтримки і в місячний термін направляється до особи, яка надсилала запит.

З вищезазначеного слідує, що переміщення військовослужбовця з однієї військової частини до іншої відбувається за наступним алгоритмом:

1) наявність підстав для переміщення;

2) наявність вакантної штатної посади у військовій часині, куди має бути переміщений військовослужбовець;

3) клопотання командира військової частини, куди має бути здійснено переміщення, про таке переміщення;

4) рапорт військовослужбовця своєму безпосередньому командиру про переміщення;

5) наказ відповідного командира за підпорядкуванням військовослужбовця про задоволення його клопотання на переміщення.

При цьому, суд враховує, що неподання позивачем рапорту та документів, що підтверджують наявність сімейних обставин, як це передбачено Інструкцією №170, унеможливлює прийняття відповідного рішення.

Оскільки позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, і не виявив бажання звільнитися через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), які вказані у пункті 4 частини 2 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Кам`янець-Подільський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Лесі Українки, 53, м.Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, 32300 , код ЄДРПОУ - 09861732)

Головуючий суддя Я.В. Драновський