Справа № 480/3356/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 травня 2023 року

м. Київ

справа №480/3356/20

адміністративне провадження №Зв/990/44/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Мартинюк Н.М.,

суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.

за участю:

секретаря судового засідання - Почепи В.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів - Васківнюка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні як суд касаційної інстанції заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №480/3356/20

за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Сумської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поданої на стадії перегляду за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Сумської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано рішення Другої кадрової комісії від 5 березня 2020 року №19 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним і скасувано наказ Прокуратури Сумської області від 29 квітня 2020 року №97к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Сумської області;

- поновлено ОСОБА_1 у Сумській обласній прокуратурі на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру;

- стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 5 травня до 1 червня 2020 року в розмірі: 23 570, 40 грн;

- стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 різницю у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 2 червня 2020 до 3 березня 2021 року в розмірі: 37 746, 30 грн;

- звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі: 23 570,40 грн.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2021 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки у судовому рішенні від 14 липня 2021 року, задоволено частково апеляційну скаргу Сумської обласної прокуратури, рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення позову та прийнято в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними і скасовано рішення №19 від 5 березня 2020 року Другої кадрової комісії про визнання ОСОБА_1 таким, що неуспішно пройшов атестацію та наказ прокуратури Сумської області № 97к від 29 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру прокуратури Сумської області;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру Прокуратури Сумської області з 5 травня 2020 року;

- стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі: 22 391,88 грн та різницю у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 2 червня 2020 року до 3 березня 2021 року в сумі: 38 924,82 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Верховний Суд постановою від 29 червня 2022 року скасував рішення Сумського окружного адміністративного суду від 3 березня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2021 року у справі №480/3356/20, й ухвалив у цій справі нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

7 квітня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №480/3356/20 з підстави, визначеної пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»).

Заява обґрунтована тим, що Рішенням Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2023 від 1 березня 2023 року визнано неконституційним пункт 6 розділу 2 «Прикінцеві І перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-IX від 19 вересня 2019 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 усно заявив клопотання про зупинення провадження у справі №480/3356/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Сумської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поданої на стадії перегляду за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2022 року.

Заявник просив Суд зупинити провадження у цій справі до розгляду Конституційним Судом України конституційної скарги ОСОБА_2 щодо конституційності пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Свою заяву обґрунтував тим, що вирішення Конституційним Судом України указаної скарги буде мати безпосередній вплив на результат судового розгляду його заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2022 року у цій справі.

Представник відповідачів проти заявленого клопотання заперечував з огляду на його необґрунтованість та безпідставність.

Суд, розглянувши заявлене клопотання ОСОБА_1 , дійшов наступних висновків.

У цій справі ключовим питанням є можливість перегляду за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2022 року у цій справі, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Підстави перегляду судового рішення за виключними обставинами передбачені частиною п`ятою статті 361 КАС України.

Так, згідно указаної норми, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Відповідно до ухвали Другої колегії суддів Другого сенату Конституційного Суду України від 6 квітня 2023 року №53-2(II)/2023 орган конституційної юрисдикції відкрив конституційне провадження у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Так, підставою подання указаної конституційної скарги слугувала відмова у перегляді за виключними обставинами постанови Верховного Суду, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 з огляду на те, що згідно із пунктом 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу випливає, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами, якщо рішення суду ще не виконане. У справі ОСОБА_2 Верховний Суд зауважив, що остаточне судове рішення у справі ОСОБА_2 не може вважатися невиконаним у розумінні приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу, оскільки є таким рішенням, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, та не передбачає примусового виконання.

Суб`єкт права на конституційну скаргу вважає, що пункт 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу не відповідає частині першій статті 24, частинам першій, другій, четвертій статті 55, пунктам 1, 8 частини другої статті 129, статті 151-1 Конституції України, оскільки уможливлює право на перегляд судового рішення тільки тої категорії осіб, судове рішення у справі яких ще не було виконано, та водночас позбавляє такого права тих осіб, рішення у справі яких виконано або ж є таким, що не передбачає примусового виконання.

Стаття 368 КАС України визначає порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, частиною другою статті 368 КАС України передбачено, зокрема, що справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

За правилами пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Висновки щодо застосування вищезгаданої норми процесуального права неодноразово висловлювалися Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі №800/330/17 (провадження №11-509заі19), відповідно до яких, з огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі, адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Отже, у заяві про зупинення провадження у справі заявник повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Висловлені у судовому засіданні доводи ОСОБА_1 зводяться до його незгоди із положеннями пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, яке позивач уважає неконституційним, що наразі перевіряється Конституційним Судом України.

Заявник уважає, що у разі ухвалення Конституційним Судом України рішення про визнання цього положення Кодексу неконституційним, відбудеться зміна правової регламентації спірних правовідносин у цій справі й це може вплинути на судове рішення, ухвалене за наслідками перегляду постанови Верховного Суду за виключними обставинами у цій справі.

Між тим, Верховний Суд вважає, що сподівання і припущення скаржника на певні результати розгляду Конституційними Судом України указаної конституційної скарги не можуть бути підставою для зупинення провадження у цій справі на стадії перегляду справи за виключними обставинами.

До того ж, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що за чинного правового регулювання закони, інші правові акти або їхні окремі положення втрачають чинність у визначений Конституційним Судом України день, але не раніше дня ухвалення ним рішення. Виключенням із цього правила може бути надання нормі права ретроактивної дії у випадках пом`якшення або скасування юридичної відповідальності фізичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №826/25204/15 та постановах Верховного Суду від 7 квітня 2021 року у справі №200/5251/20-а, від 27 квітня 2021 року у справі №360/2091/20, від 19 травня 2021 року у справі №360/2163/20, від 27 травня 2021 року у справі № 200/7116/20-а.

Ба більше, частина перша статті 368 КАС України визначає, що заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Тобто, указана норма передбачає стислі строки вирішення указаного процесуального питання.

Тож, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки з наведеної позивачем аргументації не випливає наявності обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи судом касаційної інстанції до ухвалення Конституційним Судом України Рішення у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 236, 361, 368 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №480/3356/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Сумської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення і наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поданої на стадії перегляду за виключними обставинами постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 1 червня 2023 року.

………………….

………………….

………………….

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду