Справа № 211/3448/21
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2023 року м. Дніпросправа № 211/3448/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року (суддя Сарат Н.О.) в справі № 211/3448/21 за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зайцева Олександра Васильовича, полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до сержанта поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зайцева Олександра Васильовича (далі інспектор поліції) про скасування постанови серії ЕАН № 4271579 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2021 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (далі управління).

Позивачем 14 вересня 2021 року подана до суду першої інстанції заява про уточнення позовних вимог, в якій другим відповідачем вказано полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області. Зміст позовних вимог та підстави позову не змінено.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року позов задоволено, скасовано постанову сержанта поліції УПП в Дніпропетровській області Зайцева О.В. серії ЕАН № 4271579 від 28 травня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

В апеляційній скарзі третя особа просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Звертає увагу, що судом першої інстанції прийнято до провадження та розглянуто справу без сплати судового збору, позивачем не надано доказів на підтвердження доводів, зазначених у позові, та у спростування факту скоєння правопорушення.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 травня 2021 року поліцейським роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області сержантом поліції Зайцевим О.В. винесено постанову серії ЕАН № 4271579 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до змісту постанови 28 травня 2021 року о 09:18 годині по вул. Бузинова, 2Б в м. Кривому Розі транспортний засіб BMW 3281, номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з не надання відповідачем належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28 травня 2021 року інспектором патрульної поліції полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області прийнято постанову серії ЕАН № 4271579 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

За змістом постанови водій ОСОБА_1 28 травня 2021 року о 09 годині 18 хвилин, керуючи транспортним засобом марки BMW 3281, номерний знак НОМЕР_1 , у м. Кривий Ріг, по вул. Бузинова, 2-б проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги пункту 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України (порушення правил проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих сигнали, забороняючих рух) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

В постанові зазначено про фіксацію порушення на «КСІОМІ», проте постанова не містить відомостей про додавання до постанови відеозапису або на будь-які інші докази.

Відповідачами та апелянтом не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження обставин, викладених в постанові.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі Правила дорожнього руху) регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з пунктом 8.7 Правил дорожнього руху світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

Пункт 8.7.3 Правил дорожнього руху встановлює значення сигналів світлофора, відповідно до підпункту е) якого червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідачем не надано відеозапису події правопорушення або інших доказів, які б містили будь-яку інформацію щодо предмету доказування проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними доказами у розумінні статті 73 КАС України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Частиною першою статті 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (пункт 1).

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності хоча і містить інформацію про здійснення фіксації факту правопорушення, проте не містить відомостей про додавання відеозапису до постанови, а відповідачами та третьої особою такого відеозапису суду не надано.

Таким чином, в порушення частини другої статті 77 КАС України відповідачами не надано будь-яких доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Враховуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність постанови.

Доводи апелянта стосовно відкриття судом першої інстанції провадження у справі та розгляд справи без сплати судового збору є незмістовними, адже несплата позивачем при поданні позову судового збору не є підставою для скасування судового рішення.

Аргумент апелянта про не надання саме позивачем доказів на підтвердження доводів, зазначених у позові, та у спростування факту скоєння правопорушення суд відхиляє, позаяк саме на відповідача суб`єкта владних повноважень процесуальним законом покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому абзацом другим частини другої статті 77 КАС України чітко встановлено, що суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, проте такий обов`язок відповідачем в цій справі не виконаний.

Апелянтом третьою особою подано суду клопотання від 12 травня 2023 року про врахування правової позиції Верховного Суду стосовно того, що належним відповідачем в справах про оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом в трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Зазначає, що таким органом в контексті спірних правовідносин є Департамент патрульної поліції, який не залучався до розгляду цієї справи, тобто позов пред`явлено до неналежних відповідачів, належний відповідач не залучений до участі в справі, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову.

Суд, надаючи оцінку цьому клопотанню, звертає увагу, що зазначені у клопотанні обставини, не були доводами апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (пункт 4).

Абзацом другим частини другої статті 317 КАС передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Частиною третьою статті 317 КАС України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи відсутність обставин, передбачених частиною третьою статті 317 КАС, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, зокрема, відсутність підстав вважати, що суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, адже безпосередньо рішення в цій справі не стосується прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків Департаменту патрульної поліції, а незалучення до участі в справі ДПП не призвело до неправильного вирішення справи, суд відхиляє доводи, викладені у клопотанні апелянта.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року в справі № 211/3448/21 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року в справі № 211/3448/21 за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Зайцева Олександра Васильовича, полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 01 червня 2023 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 червня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко