Справа № 500/4097/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/4097/22 пров. № А/857/5527/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ільчишин Н.В.,

суддів Святецького В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року (головуючого судді Баб`юка П.М., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Тернопіль повний текст рішення складено 15.02.2023) у справі №500/4097/22 за позовом Бучацької міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Бучацька міська рада 14.11.2022 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 в якому просить визнати незаконним та скасувати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17 травня 2021 року №19-454/14-21-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», зобов`язати відповідача скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га за кадастровим номером :01:001:0293, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки та скасувати записи у поземельній книзі та внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0293.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року задоволено позов повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що Бучацькою міською радою пропущений строк звернення до суду.

Позивач та відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2023 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 10.12.2020 №47-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», передано Бучацькій міській раді (Бучацькій територіальній громаді) Чортківського (колишнього Бучацького) району Тернопільської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4060, 8226 га державної власності загальною площею 4060, 8226 га, які розташовані на території Бучацької міської ради, колишніх Бариської, Берем`янської, Бобулинської, Добропільської, Дулібської, Жизномирської, Жниборідської, Заривинецької, Зеленської, Зубрецької, Кидані вської, Ліщанецької, Новопетликівської, Озерянської, Осівецької, Переволоцької, Передмістянської, Порохівської, Ріпинецької, Сороківської, Старопетликівської, Язловецької сільських рад (далі наказ № 47-ОТГ) (а.с.7).

Відповідно до рішення Бучацької міської ради від 28.12.2020 №111 «Про прийняття у комунальну власність земельних ділянок» (далі рішення № 111), позивачем прийнято у комунальну власність Бучацької міської ради (Бучацької територіальної громади) Чортківського (колишнього Бучацького) району Тернопільської області, земельні ділянки сільськогосподарського призначення, передані із державної власності загальною площею 4060, 8226 га, які розташовані на території Бучацької міської ради, колишніх Бариської, Берем`янської, Бобулинської, Добропільської, Дулібської, Жизномирської, Жниборідської, Заривинецької, Зеленської, Зубрецької, Киданівської, Ліщанецької, Новопетликівської, Озерянської, Осівецької, Переволоцької, Передмістянської, Порохівської, Ріпинецької, Сороківської, Старопетликівської, Язловецької сільських рад, згідно із наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 10.12.2020 № 47-ОТГ та акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 10.12.2020 (пункт 1 рішення № 111) (а.с.5).

Рішенням Бучацької міської ради від 16.02.2021 №278 «Про визначення переліку земельних ділянок для підготовки лотів для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону та надання дозволу на виготовлення відповідної документації на території за межами населеного пункту с. Нові Петликівці», з метою забезпечення ефективного використання земель, залучення додаткових коштів у місцевий бюджет для реалізації програм соціально-економічного розвитку та для економії коштів міського бюджету, враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин та планування території, сесія Бучацької міської ради вирішили, включити до переліку земельних ділянок для підготовки лотів для продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціону земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 18,1979 га, кадастровий номер :01:001:0282, розташовану за межами населеного пункту с.Нові Петликівці на території Бучацької міської ради, Тернопільської області (а.с.6).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.05.2021 №19-454/14-21-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» (далі наказ № 19-454/14-21-СГ) ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Новопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області (а.с.10).

Згідно із указаним наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.05.2021 №19-454/14-21-СГ, ОСОБА_1 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

08.06.2021 відділом у Бучацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки :01:001:0293 в Державному земельному кадастрі (а.с.9).

18.06.2021 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Бучацької міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0000 га, з кадастровим номером :01:001:0293, що розташована на території Новопетликівської сільської ради, Бучацького району Тернопільської області (а.с.11).

Рішенням Бучацької міської ради від 27.07.2021 №1092 «Про відмову громадянці ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» (далі рішення № 1092), розглянувши заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2, 0000 га, з кадастровим номером :01:001:0293, що розташована за межами с. Нові Петликівці, враховуючи наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 10.12.2020 №47- ОТГ, рішення Бучацької міської ради від 28.12.2020 року №111, рішення Бучацької міської ради від 16.02.2021 року №278 та керуючись ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 122, ч.7 ст.186 Земельного кодексу України, Бучацька міська рада, вирішила відмовити ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га (кадастровий номер :01:001:0293), у зв`язку із невідповідністю документації із землеустрою вимогам статті 122 Земельного кодексу України, а саме відсутності у Головного управління Держгеокадастру у Тернопільської області повноважень щодо розпоряджання землями комунальної власності, зокрема, видачі наказу від 17 травня 2021 року № 19-454/14-21- СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», оскільки бажане місце розташування земельної ділянки, згідно викопіювання з планово-картографічних матеріалів (Публічно кадастрової карти України) доданих до заяви про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, зазначене на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності Бучацької міської ради, площею 18,1979 га (кадастровий номер :01:001:0282), згідно витягу з ДРРП про реєстрацію права власності від 15.01.2021, індексний номер 240497055 (а.с.12).

ОСОБА_1 рішення Бучацької міської ради від 27.07.2021 №1092 «Про відмову громадянці ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» оскаржила до суду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 у справі №500/7933/21, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Бучацька міська рада вважаючи наказ від 17.05.2021 № 19-454/14-21-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» протиправним звернулася до суду.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України), визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, серед іншого, належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 116 ЗК України, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 2 статті 116 ЗК України, визначено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 118 ЗК України, унормовано, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із частиною 4 статті 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Стаття 117 ЗК України, вказує, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї. До земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність. До земель комунальної власності, які не можуть передаватися у державну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у державну власність.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України, з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (далі Положення 15), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.

Підпунктом 50 пункту 4 Положення № 15, передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 (далі Закон №280/97-ВР) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пункт 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР встановлює, що виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що наказом відповідача № 19-454/14-21-СГ від 17.05.2021 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» (далі наказ № 19-454/14-21-СГ) ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Новопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області (а.с.10).

10.12.2020 наказом № 47-ОТГ, Головне управління Держгеокадастру, Бучацькій міській раді (Бучацькій територіальній громаді) передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності (а.с.7).

Як убачається із змісту додатку до наказу № 47-ОТГ, серед переліку земельних ділянок, які передані із державної у комунальну власність в позиції № 19, визначено земельну ділянку Новопетликівської сільської ради Бучацького району, кадастровий номер :01:001:0282, площею 18,1979 га (а.с.8).

Рішенням № 111, передані земельні ділянки, відповідно до наказу № 47-ОТГ, в тому числі, земельну ділянку Новопетликівської сільської ради Бучацького району, кадастровий номер :01:001:0282, площею 18,1979 га, прийнято в комунальну власність (а.с.5).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 240497055, станом на 15.01.2021), підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0282, площею 18,1979 га належить до комунальної власності Бучацької міської ради. Державна реєстрація земельної ділянки за Бучацькою міською радою здійснена на підставі рішення Бачацької міської ради від 28.12.2020 № 111, наказу ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 10.12.2020 № 47-ОТГ, акту приймання-передачі нерухомого майна б/н від 10.12.2020, який підписаний ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області та Бучацькою міською радою (а.с.9).

Таким чином, на підставі наказу № 47-ОТГ та рішення № 111, між Головним Управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та Бучацькою міською радою виникли правовідносини з передачі та прийняття земельної ділянки сільського господарського призначення державної форми власності у комунальну власність.

Згідно частині 2 статті 117 ЗК України, рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Отже, наказ № 47-ОТГ про передачу земельної ділянки Новопетликівської сільської ради Бучацького району, кадастровий номер :01:001:0282, площею 18,1979 га разом із актами приймання-передачі б/н від 10.12.2020, стали правовою підставою для здійснення державної реєстрації права комунальної власності за Бучацької міською радою.

12.01.2021 здійснена державна реєстрація права комунальної власності земельної ділянки за Бучацькою міською радою (а.с.9).

Тому, з 12.01.2021 земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер :01:001:0282, площею 18,1979 га., що розташована на території Новопетликівської сільської ради, належить до комунальної власності Бучацької міської ради (Бучацької територіальної громади).

За правилами частини 1 статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Тому колегія суддів вважає, що здійснення таких повноважень відносно вказаної земельної ділянки, починаючи з 12.01.2021 належало до виключних повноважень позивача, які останній в свою чергу реалізує в порядку, що визначений Законом № 280/97-ВР. Втім, питання порядку прийняття рішень органом місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність не є предметом спірних правовідносин, а тому, детально розглядатись у даній справі не буде.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що прийнятий наказ № 19-454/14-21-СГ 17.05.2021, тобто після того, коли спірна земельна ділянка була передана із державної форми власності у комунальну власність.

Суд зазначає, що частиною 4 статті 122 ЗК України, віднесено право Головного Управління Держгеокадастру передавати земельні ділянки сільськогосподарського значення державної форми власності у приватну власність. Проте, після 12.01.2021, дана земельна ділянка не належана до державної форми власності, адже відповідач наказом № 47-ОТГ передав, а позивач рішенням № 111, прийняв у комунальну власність. Це означає, що повноваження на розпорядження земельної ділянки, станом на час прийняття наказу № 19-454/14-21-СГ були відсутні.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що під час прийняття наказу № 19-454/14-21-СГ, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, не на підставі та поза межами повноважень, які надані законом, а тому позовні вимоги в даній частині визнання протиправним та скасування наказу № 19-454/14-21-СГ підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га за кадастровим номером :01:001:0293, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки та скасувати записи у поземельній книзі та внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0293, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613-VI) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Частинами 3 5, 8, 9 статті 24 Закону № 3613-VI встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Разом з тим, частиною 10 та 11 статті 24 Закону № 3613-VI, визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

Таким чином, відповідно до наказу № 19-454/14-21-СГ, ОСОБА_1 розроблено документацію із землеустрою, що в силу приписів аналізованої норми закону, стала правовою підставою для реєстрації державним реєстратором ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, із присвоєнням їй кадастрового номера :01:001:0293. Втім, визнання протиправним та скасування наказу № 19-454/14-21-СГ, на підставі якого розроблена документація із землеустрою, має наслідком усунення правової передумови реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Вказане, в свою чергу, повертає учасників правовідносин у той правовий стан, який існував до моменту прийняття протиправного наказу, що й має своїм наслідком скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Разом з тим, поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів.

Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.

Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі.

Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї.

Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.

Згідно із нормами даного пункту 57 даного Порядку, поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

Пунктом 61 цього Порядку, визначено, що скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів/ініціала власного імені Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.

Пунктом 114 даного Порядку, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

Отже, скасування державної реєстрації земельної ділянки має своїм правовим наслідком закриття поземельної книги, у порядку та в спосіб, який визначений Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Таким чином, на підставі аналізу статей 24 та 25 Закону № 3613-VI та пунктів 57, 61, 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га за кадастровим номером :01:001:0293, шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки та скасувати записи у поземельній книзі та внести до Державного земельного кадастру відомості про скасування в поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0293, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається в даній частині.

Доводи апелянта про пропуск строку звернення є необґрунтованими, оскільки Бучацька міська рада Тернопільської області рішенням №1092 від 27.07.2021 відмовила ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою посилаючись на обставини протиправності рішення органу Держгеокадастру правомірність якого є предметом оскарження у даній справі, а ОСОБА_1 оскаржила таке рішення в судовому порядку у справі №500/7933/21 та в задоволенні позову їй було відмовлено, таким чином оспорюваний наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17 травня 2021 №19-454/14-21-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» продовжує впливати на права та інтереси Бучацької міської ради Тернопільської області.

Щодо розподілу судових витрат судом першої інстанції згідно статті 139 КАС України, то колегія суддів апеляційного суду враховує наступне.

Пунктами 7-9 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно із статтею 42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.

Статтею 46 КАС України передбачено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За загальним правилом розподіл судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При цьому суб`єкту владних повноважень, можуть компенсуватись лише документально підтвердженні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз і лише в тому разі, якщо суб`єкт владних повноважень у відповідній справі був позивачем, оскільки саме суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді. Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15.08.2019 справа №666/754/16-а, від 16.01.2020 справа №360/4447/18, від 27.05.2021 справа № 480/6187/20, від 10.12.2021 справа №280/1244/19, від 25.01.2022 справа №280/5188/19, від 06.04.2022 справа №460/549/20.

Враховуючи викладене, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області є суб`єктом владних повноважень і в ході судового розгляду справи позивачем - Бучацькою міською радою Тернопільської області витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз не здійснювались, тому у даному випадку відповідно до частин 1, 2 статті 139 КАС України підстави для відшкодування судових витрат позивачеві - суб`єкту владних повноважень відсутні, відповідно в цій частині слід рішення суду скасувати, в решті залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі №500/4097/22 скасувати в частині стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в користь Бучацької міської ради Тернопільської області судові витрати у справі у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 2481 грн (платіжне доручення № 883 від 09.11.2022 на суму 2392 грн та платіжне доручення № 881 від 05.12.2022 на суму 88 грн).

В решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі №500/4097/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Святецький

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 05.06.2023