Справа № 342/390/23
Суддя: Федів Л. М.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/390/23
Провадження № 2-а/342/5/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Корнутого М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городенка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД №221445 від 30.03.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якому просить постанову від 30.03.2023 серії БАД №2214445 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 8500 грн., після 15 днів з дати 30.03.2023 в сумі 17000 грн. за ч.8 ст.121 КУпАП з підстави ніби то порушення ст.380 МК України та на основі ст.16 ч.1 ЗУ «Про дорожній рух» визнати безпідставною та незаконною, її скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити згідно п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Адміністративний позов мотивований тим, що найперше ст.16 ч.1 ЗУ «Про дорожній рух» починається словами «Водій має право», тим самим позивач не може нести відповідальності за те, що своїм правом не скористався, в той же час ст.17 ч.2 ст.«Про дорожній рух» починається словами «Водій зобов`язаний», проте в оскаржуваній постанові немає даних про те, що позивач порушив зобов`язання водія. Тим самим позиція постанови від 30.03.2023 серія БАД №221445 про порушення позивачем ст.16 ч.1 ЗУ «Про дорожній рух» є завідомо безпідставною. Ст. 380 МК України доволі громіздка, лише її частина 5 містить наступну позицію: «Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україні, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами - резидентами та громадянами - нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам». Таким чином покликання оскаржуваної постанови на цілу статтю 380 МК України є не більше і не менше, а факт «треба хоча б щось написати». В той же час частина 4 статті 469 МК України зазначає, що «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Таким чином, «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту» (окрім випадку, описаному в законі), переслідується положеннями самого МК України, а не за ч.8 ст.121 КУпАП. Ч.8 ст.121 КУпАП, яка використана в оскаржуваній постанові, така «Керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян». Отже, щоб застосувати ч.8 ст.121 КУпАП, необхідно тим, хто притягує, встановити, що той, хто притягується, порушено обмеження, встановлені МК України (строки тимчасового ввезення ТЗ та/або переміщення в митному режимі транзиту; ТЗ використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; ТЗ передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України «Про дорожній рух», свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАп є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, обов`язковою умовою для застосування ч.5 ст.258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення. Відповідачем не надано жодних матеріалів, які слугували підставою для прийняття оскаржуваної постанови та не надали, зокрема, відео фіксації правопорушення, крім того в самій оскаржуваній постанові не вказано про наявність таких, тобто доказів вчинення правопорушення та відео фіксації правопорушення не було і немає, тим самим не було і правопорушення. Позивач не згідний з інкримінованим йому правопорушенням та адміністративним стягненням. Позивача при прийнятті постанови про адміністративне правопорушення ніхто не запитував, чи згідний він з інкримінованим йому правопорушенням ( про таку згоду чи не згоду, принаймні зазначається в протоколі) і чому не згідний, поліцейським лише складено постанову про таке правопорушення. Отже, розгляд справи, як такий не відбувся, позивачу було повідомлено лише про складання постанови про адміністративне правопорушення і на цьому й все. У постанові про адміністративне правопорушення інспектор поліції не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винуватості позивача в його вчиненні. Як вбачається в постанові, що оскаржена, не зазначено, що до постанови щось додається. В той же час для розгляду справи мають досліджуватися відомості з митниці, відомості про те, чи позивач керував чи не керував автомобілем в присутності особи, яка ввезла його на митну територію України (стаття 469 частина 4 МК України). А позивач узагалі то управляв автомобілем, що належить ОСОБА_2 - дружині позивача, а в силу положень СК України - й позивачу, бо майно, придбане в шлюбі, що презюмується, є власністю подружжя, а не одного з подружжя, в т.ч. і те, що під митним контролем, якщо законом не встановлено іншого. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем ПДР України, МК України, ЗУ «Про дорожній рух», а отже і вчинення позивачем адміністративного проступку, в т.ч ураховуючи відсутність самого процесу розгляду справи як такого, нез`ясування оспорювання позивачем вчинення правопорушення та не складання протоколу про адміністративне правопорушення, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

11.04.2023 до Городенківського районного суду поштовим зв`язком від Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Мотивуючи відзив вказує на те, що з матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що 30.03.2023 о 11 год.00хв., в ході патрулювання та виконання службових обов`язків, поліцейським СРПП відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області виявлено, що водій, транспортного засобу «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м.Городенка по вул. Дорога Парк під керуванням, як пізніше стало відомо гр. ОСОБА_1 , що керував вище вказаним ТЗ, який був тимчасово ввезений на територію України до якого встановлено обмеження встановлені Митним кодексом, а саме заборона керування транспортним засобом особою яка не ввозила його на територію України, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене частиною 8 статті 121 КУпАП. Після зупинки даного ТЗ, відповідач підійшов, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним обмежень, встановлених Митним кодексом України, а також ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водієм ТЗ виявився позивач, який на вимогу поліцейського пред`явив відповідні документи, після чого знову ж таки проінформовано його про порушення ним обмежень Митного кодексу України, а також ПДР. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП Інспектор СРПП ознайомив правопорушника із ст. 63 Конституції України та ст.ст. 268, 289 КУпАП, також поліцейським було заслухано пояснення ОСОБА_1 . Після чого інспектором СРПП було прийняте рішення розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову. О 11:00 год. 30.03.2023 поліцейським було винесено постанову серії БАД №221445 від 30.03.2023 про адміністративне правопорушення за ч.8 ст.121 КУпАП та ознайомлено ОСОБА_1 з її змістом, шляхом надання постанови для особистого ознайомлення, а також було запропоновано йому отримати копію постанови, відповідно до вимог ст.ст. 285 КУпАП, яку позивачем отримано наручно. Таким чином, розглядаючи дану справу, поліцейським СРПП було з`ясовано всі обставини, які підлягають з`ясуванню. Поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, будь-яких порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не допускав. У позовній заяві позивач зазначає: «відповідачем не надано жодних матеріалів, які слугували для прийняття рішення, зокрема відеофіксації правопорушення». Звертають увагу суду, що ОСОБА_1 у позовній заяві сам же визнає вину та факт керування вище вказаним ТЗ з порушенням обмежень встановлених Митним кодексом України, а також підтверджує вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.8 ст. 121 КУпАП, оскільки оскаржує саму процедуру складання постанови, а також порядок розгляду справи, який поліцейським проведено відповідно до законодавства, однак не заперечує керування транспортним засобом, який був тимчасово ввезений на територію України до якого встановлено обмеження встановлені Митним кодексом України. Відповідно до ч.5 ст14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Відповідно до п.5 ст.380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватись на митній території України, виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну для власних особистих потреб. Відповідно до ч.8 ст.121 КУпАП - керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення,в тому числі за ст.121 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має праворо зглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів, частинами статті 121, статтями 121, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Виходячи з цього, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача протокол не складався, а була винесена постанова серії БАД №221445 від 30.03.2023 у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, відповідно до Наказу МВС від 07.11.2015 №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксованих не в автоматичному режимі - пунктом 4 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст..283 КУпАП, без складання відповідного протоколу. Таким чином, керуючись положеннями норм КУпАП, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху, Інструкції №1395 від 07.11.2015 та іншими нормативно - правовими актами, в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.8 ст. 121 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для зупинки траспортного засобу, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Відповідно постанова БАД №221445 від 30.03.2023 обгрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні та необґрунтовані.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Просив постанову від 30.03.2023 серії БАД №2214445 про накладення штрафу в сумі 8500 грн. за ч.8 ст.121 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити. Ствердив, що 30.03.2023 керував ТЗ «Опель Астра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить його дружині - ОСОБА_2 . Даний автомобіль придбаний в шлюбі, і в силу положень СК України, є власністю подружжя, а не одного з подружжя, тому він мав право користуватися вказаним автомобілем. Даний автомобіль був ввезений на територію України з Іспанії, на що є відповідні документи. Те, що автомобіль був ввезений іншою людиною, а не ним особисто, не є порушенням, оскільки даний автомобіль ввезений у межах встановленого законодавством строку у супроводі його дружини ОСОБА_2 . Ствердив, що даним автомобілем він користується уже давно і ніхто йому ніколи зауважень не давав. Пояснив, що 30.03.2023 близько 11 год. їхав із дружиною в м.Городенка по вул. І.Богуна. Дружина вийшла в магазин, який знаходиться по АДРЕСА_1 , а він продовжив рух вказаним автомобілем «Опель Астра» у низ по АДРЕСА_2 , оскільки поспішав на розгляд справи, яка була призначена в Городенківському районному суді Івано-Франківської області на 11 год. Під`їхавши до зупинки, мав намір припаркувати автомобіль, однак до нього підійшов працівник поліції, та попросив пред`явити документи на ТЗ. Коли перевірили документи вказали, що він ОСОБА_1 , не має права керувати даним транспортним засобом, оскільки відносно даного ТЗ встановлено обмеження встановлені Митним кодексом, а саме заборона керування транспортним засобом особою, яка не ввозила його на територію України. З даним твердженням він не погодився та повідомив працівникам поліції, що даний автомобіль хоч і зареєстрований на його дружину ОСОБА_2 , однак є спільною власністю подружжя. Він усі попередні роки вчасно у встановлений строк перетинав кордон України, а у 2022 не міг перетинати кордон, оскільки під час воєнного стану він позбавлений такої можливості. Після наданих ним пояснень, у присутності його дружини ОСОБА_2 , яка на його прохання повернулась із магазину, працівниками поліції було складено відносно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП, з якою він категорично не згідний.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судовому засіданні заперечив щодо задоволення адміністративного позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення та заперечення учасників справи, пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 221445 від 30.03.2023, винесеної поліцейським Коломийського РВП сержантом Кочмар І.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 30.03.2023 о 11 год. 00 хв. в м.Городенка по вулиці Героїв Євромайдану, керував автомобілем «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (належить ОСОБА_2 ), який не ввозив його на митну територію України, чим порушив вимоги ст.380 Митного кодексу України та ст.16 ч.1 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 8 ст.121 КУпАП. До водія ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Копію постанови ОСОБА_1 отримав, що стверджується його підписом у розділі постанови «копію постанови мною отримано».

Оспорюючи законність постанови поліцейського серії БАД № 221445 від 30.03.2023 року, позивач послався на відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, порушення процедури розгляду справи без складання протоколу про адміністративне правопорушення та порушення правил зупинки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху;

В ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про дорожній рух" тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною першою та п`ятою статті 380 МК України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування, саме водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. При цьому, суб`єктом правопорушення, передбаченого вказаною нормою, є саме водій транспортного засобу.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Інформацією Чернівецької митниці Державної митної служби України №7.2-08/1/7.2-17-02/10/3010 від 21.04.2023 стверджується, що згідно наявної бази даних Чернівецької митниці транспортний засіб, автомобіль «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , було ввезено на митну територію України 25.12.2022 через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Порубне - Сірет» громадянкою ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_3 , в режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Згідно інформації по системі «Аркан», за період з 01.01.2022 по 03.03.2023, встановлено, що 25.12.2022 в напрямку перетину «в`їзд о 12:29 год. та виїзд о 11:25 год.» на ділянці кордону румунська, пункт перетину «Порубне» транспортний засіб марки OPEL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , країна реєстрації Іспанія перетнув кордон України.

Також згідно перевірки по системі «Аркан» за період з 01.01.2022 по 30.03.2023 року, встановлено, що 25.12.2022 в напрямку перетину «в`їзд о 12:29 год. та виїзд о 11:25 год.» на ділянці кордону румунська, пункт перетину «Порубне» перетнули кордон України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з відповіді відділення поліції №2 9м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області 32315/108/57/23 від 30.05.2023 на запит №641 від 30.03.2023 встановлено, що по системі «Аркан», в період з 01.01.2022 по 30.03.2023, інформація відносно перетину кордону громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною позивача - ОСОБА_1 , (копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 видане виконкомом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області) стверджується, що вона є власницею автомобіля «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Пояснила, що даний автомобіль придбаний у шлюбі, тому він є спільною сумісною власністю подружжя. Ствердила, що 30.03.2023 близько 11 год., їхала разом із чоловіком автомобілем «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Городенка. На вул. Богуна вона вийшла в магазин, а її чоловік - ОСОБА_1 продовжив рух, в низ, по вулиці Героїв Євромайдану. Через деякий час їй зателефонував чоловік і повідомив, що працівники поліції хочуть забрати вказаний транспортний засіб на штраф майданчик. Коли вона підійшла на вулицю Героїв Євромайдану, то уже побачила як її чоловік та працівник поліції вели дискусію. Працівник поліції повідомив їй, що щодо їхнього автомобіля встановлено обмеження встановлені Митним кодексом, а саме заборона керування транспортним засобом особою, яка не ввозила його на територію України, тобто її чоловік не має права керувати транспортним засобом «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є їхньою спільною власністю подружжя. Після чого щодо чоловіка - ОСОБА_1 , на місці, було винесено постанову про накладення штрафу.

Крім того, у судовому засіданні оглянуто відеофайл, який міститься на DVD-R диску, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 30.03.2023 о 11:00 год. автомобілем «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , факт розгляду адмінправопорушення, передбаченого ч.8 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Як зазначалося вище, частиною 5 ст. 380 Митного Кодексу України визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Отже, право використання вказаного транспортного засобу на митній території України мають виключно особи, які ввезли зазначений транспортний засіб в Україну, для їхніх особистих потреб.

В судовому засіданні позивач визнав той факт, що він 30.03.2023 року о 11 год.00 хв. по вул.Героїв Євромайдану керував транспортним засобом «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний факт також підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_7 та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Таким чином, під час розгляду справи знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 30.03.2023 року о 11 год.00 хв. по вул.Героїв Євромайдану, керував автомобілем «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: передано автомобіль у користування особі, яка не ввозила його на митну територію України.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 122 КУпАП, була розглянута відносно позивача безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що позивач розцінює як порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення його до відповідальності.

Згідно з ч. 1ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 8 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

В ч.ч. 2-3 ст. 258 КУпАП встановлено, що Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Таким чином, при притягненні особи до адміністративної відповідальності позивача за ч. 8 ст. 121 КУпАП працівником національної поліції протокол про адміністративне правопорушення не складається, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 8 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 уповноважена особа відповідача діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Також, суд не бере до уваги доводи позивача щодо незаконної зупинки транспортного засобу виходячи з наступного.

В п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 10 ч.1 ст.35 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови серії БАД №221445 від 30.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП та закриття провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: передано автомобіль у користування особі, яка не ввозила його на митну територію України.

У зв`язку з цим в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД №221445 від 30.03.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП та закриття провадження у справі слід відмовити.

З урахуванням положень КАС України, судовий збір у разі відмови у задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись 5-10, 77, 210-212, 217, 220, 241-246, 250, 268-270, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД №221445 від 30.03.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП та закриття провадження у справі- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження: вул. Академіка Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ.

Повне судове рішення складено 05.06.2023.

Суддя: Федів Л. М.