Справа № 420/6885/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6885/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) та Приморського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Канатна, 101в) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 03 квітня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) та Приморського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Канатна, 101в) про визнання протиправними дії щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки та зобов`язання оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспорта книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 06 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч.5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у березні 2023 року звернувся до Приморського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з проханням щодо оформлення та видачі паспорту у вигляді паспорту книжечки, проте листом від 23.03.2023 року №5115-508/5115.1-23 позивачу відмовлено у видачі паспорту у вигляді книжечки.

Позивач зазначив, що відповідач відмовив у наданні такого паспорту, посилаючись на Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр", відповідно до якого оформлення і видача паспорта громадянина України здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили після досягнення 16-річного віку.

Також позивач зазначив, що вона та її неповнолітній син сповідують Православ`я, що є основоположною релігією на Україні, та незважаючи на те, що син не досяг 16 років, з урахуванням того, що відповідно до приписів Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт видають із досягненням 14 років, позивач вважає, що має право на отримання паспорту книжечки з 14 років. Відсутність паспорту є перепоною, зокрема, в реалізації права на освіту.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №12148/23) від 07.04.2023 року, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до положення «Про паспорт громадянина України» затвердженого Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ виникає у особи після досягнення 16-річного віку, за умови звернення з відповідною заявою, передбаченою цим Положенням.

Таким чином, відповідач зазначив, що на день звернення позивачів із заявою були відсутні правові підстави для видачі паспортів громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки.

Також відповідач звернув увагу, що надана відповідь не може розглядатися як відмова у видачі паспорта громадянина України відповідно до п. 100, 101 Порядку № 302, а є роз`ясненням законодавчо визначеного порядку реалізації позивачем порушеного у зверненні питання, оскільки заява заявників (позивачів) не є заявою-анкетою, встановленого зразка.

28.04.2023 року (вхід. № 13632/23) через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 24.03.2009 року.

Матеріалами справи підтверджено, що 21 березня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали заяву до Приморського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про видачу паспорту у вигляді книжечки зразка 1994 року.

До заяви додано: свідоцтво про народження; дві фотокартки 3,5 см х 4,5 см; заява за формою про видачу паспорта відповідно наказу; лист Міністерства освіти і науки України № 1/9-347 від 24.06.2020 року, № 1/9-131 від 11.03.2021 року.

Листом №5115-508/5115.1-23 від 23.03.2023 року Приморський відділ у м. Одесі ГУДМС в Одеській області повідомив ОСОБА_2 про те, що відсутні правові підстави для видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки, оскільки не надано відповідного рішення суду та 16-річного віку не досягла особа.

Позивач вважає надану відповідь відмовою у наданні дитині паспорту громадянки України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, та вважає таку відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, з урахуванням правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справи №806/3265/17, суд зазначає таке.

Ця справа має ознаки типової справи, перелічені у постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17.

Відповідно до пунктів 2-4 Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII, паспорт громадянина України (далі-паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

20 листопада 2012 року прийнятий Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI (далі - закон № 5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Так, правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Відповідно до ч.1 ст.13 вказаного Закону, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом.

Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч. 1 ст. 21 Закону).

Отже, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу, є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 зазначеної статті кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Таким чином, суд вважає, що отримання паспорта громадянина України є обов`язком особи після досягнення нею чотирнадцятирічного віку, а тому посилання відповідача на те, що отримання паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки можливо тільки після досягнення 16-річного віку відхиляються судом.

Стосовно форми отримання паспорта, а саме у формі картки чи у формі паспортної книжечки, суд зазначає таке.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до п. 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України від 26.06.1992 № 2503-XII, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок.

Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна"; нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт"; На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України".

На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом п. 2 цієї Постанови із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII;

з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

До завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється (п. 3 Постанови № 302).

Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразка містить відцифровані персональні данні особи.

Як зазначила позивач у позовній заяві, звертаючись в інтересах неповнолітнього сина до Приморського відділу у м. Одесі ГУДМС в Одеській області із заявою про видачу паспорта у формі книжечки, відмовилась від отримання паспорту з безконтактним електронним носієм.

Разом з тим, підстави викладені у відповіді на заяву позивача в якості відмови у видачі паспорту у вигляді книжечки, суд вважає протиправними, оскільки на час виникнення спірних правовідносин Положення про паспорт громадянина України не втратив чинності та пунктом 3 вказаного Положення визначено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України 1994 року, відтак, підстави для відмови викладені у відповіді на звернення позивача є протиправними.

Питання щодо правомірності відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки було розглянуто Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі.

Так, постановою Великою Палатою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі Пз/9901/2/18 позов задоволено частково та визнано протиправною відмову Управління ДМС у видачі особі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт; зобов`язано Відділ ДМС оформити та видати особі паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт.

Вирішуючи спір по суті, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення про паспорт (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, імені та по батькові, та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій. На думку Великої Палати Верховного Суду, це є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Також такий підхід не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом"), не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція).

При вирішенні спору Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що законодавець, приймаючи Закон України від 14 липня 2016 року № 1474-VIII"Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України" (далі - Закон № 1474-VIII), яким внесено зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими та виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України, та не допускати жодної дискримінації залежно від часу виникнення правовідносин з отримання паспорта громадянина України.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак, таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду скасувала рішення суду першої інстанції та ухвалила нове - про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Примоського відділу у м.Одесі ГУ ДМС в Одеській області в оформленні та видачі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ та зобов`язання Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Приморського відділу у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, що узгоджується з правовим висновком у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі Пз/9901/2/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням того, що суду не надано доказ понесення таких судових витрат позивачем, жодні судові витрати не належать розподілу та компенсації.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) та Приморського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Канатна, 101в) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) в особі Приморського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Канатна, 101в) в оформленні та видачі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області (, місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) в особі Приморського відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (місцезнаходження: 65039, м. Одеса, вул. Канатна, 101в) оформити та видати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко