Справа № 585/361/23
Суддя: Євтюшенкова В. І.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/361/23
Номер провадження 2-а/585/24/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.,

Справа № 585/361/23, провадження № 2-а/585/24/23

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач Роменський районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Сумській області,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про скасування постанови серія ГАБІ №645568 від 16.06.2022.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до Роменського міськрайонного суду з адміністративним позовом про скасування постанови серія ГАБІ №645568 від 16.06.2022.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою на нього накладено штраф у розмірі 850 грн. за порушення норм ст. 183 КУпАП. На виконання постанови відкрито виконавче провадження №69417156 від 14.07.222 З постановою не погоджується. 16.06.2022 він рухався дорогою в центрі села на велосипеді, потім йому назустріч вийшла ОСОБА_2 зі своїм сином, з ними була собака без намордника, яка кинулась на нього і він ледь не потрапив під автомобілі, які рухались за ним. Для припинення протиправних дій він звернувся до правоохоронних органів. Приїхали працівники поліції, вислухали та відібрали пояснення, ніяких постанов не складали, переглядати відео з відеокамер їхньої громади, які знаходились на перехресті та фіксували дорогу відмовились. Статтею ст. 183 КУпАП передбачена відповідальність завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Однак відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії «102», тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув його до адміністративної відповідальності. Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Просить постановити рішення, яким скасувати постанову серії ГАБІ №645568 від 16.06.2022 СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області .

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити, вказує, що 16.06.2022 близько 12 год. 05 хв. на службовий планшет надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.06.2022 об 11 год. 58 хв. за адресою: АДРЕСА_1 трапилось ДТП, повідомлення введено диспетчером та мало такий дослівний текст: «Відеокамера біля церкви зафіксувала ДТП, яке трапилось годину тому. Заявник вважає,що ОСОБА_2 , разом з підлітком сином та собакою, кидались під автомобіль заявника. Постраждалих немає, за слів заявника. Категорично не хоче, щоб до нього виїжджали. Заявник: ОСОБА_1 ». На підтвердження додано Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції». Після прибуття на місце події екіпажем СРПП було виявлено заявника ОСОБА_1 , який поводив себе знервовано, дивно і нестримано та не міг чітко пояснити причину виклику поліції і мету звернення на лінію «102». В ході опрацювання виклику та спілкування з заявником, було встановлено, що в останнього взагалі відсутній автомобіль та відсутні будь-які докази того, що перед зверненням була, або ж могла бути дорожньо-транспортна пригода. Згідно з ПДР дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. ОСОБА_1 додав, що факт ДТП зафіксувала камера біля церкви в с. Андріяшівка. При цьому, перевіркою встановлено, що біля церкви та поряд на прилеглих територіях відеокамери відсутні. Відсутність відеокамери та автомобіля заявник не міг пояснити та постійно змінював свої твердження . В свою чергу у позовній заяві позивач вже вказує зовсім іншу подію, вказуючи нічим не підтверджені інші обставини події, при цьому його звернення зафіксовано диспетчером 102 та збережено в Інформаційному порталі Національної поліції та не сходиться з твердженнями , прописаними в позові. Відповідно до ст. 276 КУпАП інспектором Чоні О.Ю. розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Із оскаржуваної постанови вбачається, що 16.06.2022 позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонувавши на спецлінії «102» повідомив про те, що сталося ДТП без травмованих, але на справді цього факту не було. Таким чином, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП. При винесені оскаржуваної постанови, інспектор керувався КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому він діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Позивач у своєму позові не додає жодних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Враховуючи те, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані і правових підстав скасовувати оскаржувану ним постанову, не має.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

31 січня 2023 року позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.13).

13 лютого 2023 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання (а.с.19).

27 квітня року судом закінчено підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Поновлено строк звернення до суду (а.с.47).

У відзиві на позов представник відповідача просить про розгляд справи у відсутності інспектора СРПП Чоні О.Ю., який виніс оскаржувану постанову та без участі представника відповідача (а.с.33).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 246 КАС України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №645568 від 16.06.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. У постанові встановлено, що 16.06.2022 о 12 год. 05 хв. гр. ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на лінію «102» та повідомив про те, що сталося ДТП без травмованих, але насправді такого факту не було . В постанові мається роз`яснення щодо строків її оскарження, а також роз`яснення, що штраф повинен бути сплачений протягом 15 днів і що у разі несплати його у встановлений строк на підставі ч.2 ст. 308 КУпАП розмір штрафу становитиме 1700 грн. (а.с.7).

14.07.2022 державним виконавцем Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Воробйовою М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №69417156) щодо примусового виконання постанови №ГАБІ 645568 від 16.06.2022. Розмір штрафу 1700 грн. (а.с.10).

З Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» вбачається, що 16.06.2022 о 12 год. 05 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що (дослівно «16.06.2022 о 11 год. 58 хв. за адресою: АДРЕСА_1 відеокамера біля церкви зафіксувала факт ДТП, яке трапилось годину тому. Заявник вважає,що ОСОБА_2 , разом з підлітком сином та собакою, кидались під автомобіль заявника. Постраждалих немає, за слів заявника. Категорично не хоче, щоб до нього виїжджали. Заявник: ОСОБА_1 ». На Мп направлено ГРПП. Проводиться перевірка. У вказаному витязі зазначено щодо результату відпрацювання наступне: «Матеріали ДТП поліцейськими не складались». Інспектором Чоні О.Ю. подано рапорт від 16.06.2022 про те, що під час реагування на повідомлення та виїздом на місце події було встановлено, що гр.. ОСОБА_1 повідомив, що біля церкви відеокамера відсутня. Також було встановлено, що у вищевказаного громадянина відсутній автомобіль, інформація не підтвердилась. На гр.. ОСОБА_1 складено постанову за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик на спецлінію. Подальшу перевірку було припинено (а.с.34).

Позивач з указаною постановою по справі про адміністративне правопорушення не погоджується, звернувся до суду з адміністративним позовом.

З досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин вбачається, що між сторонами склались правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про національну поліцію».

Норми права, застосовані судом:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 7 КАС України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом ст. 2 Закону № 580-VIII завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

За змістом ст. 18 цього Закону поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожного окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №645568 від 16.06.2022 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. У постанові вказано, що 16.06.2022 о 12 год. 05 хв. гр. ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на лінію «102» та повідомив про те, що сталося ДТП без травмованих, але насправді такого факту не було (а.с.7).

З Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» вбачається, що 16.06.2022 о 12 год. 05 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що (дослівно) «16.06.2022 о 11 год. 58 хв. за адресою: АДРЕСА_1 відеокамера біля церкви зафіксувала факт ДТП, яке трапилось годину тому. Заявник вважає, що ОСОБА_2 , разом з підлітком сином та собакою, кидались під автомобіль заявника. Постраждалих немає, за слів заявника. Категорично не хоче, щоб до нього виїжджали. Заявник: ОСОБА_1 ». На Мп направлено ГРПП. Проводиться перевірка. У вказаному витязі зазначено щодо результату відпрацювання наступне: «Матеріали ДТП поліцейськими не складались». Інспектором Чоні О.Ю. подано рапорт від 16.06.2022 про те, що під час реагування на повідомлення та виїздом на місце події було встановлено, що гр. ОСОБА_1 повідомив, що біля церкви відеокамера відсутня. Також було встановлено, що у вищевказаного громадянина відсутній автомобіль, інформація не підтвердилась. На гр. ОСОБА_1 складено постанову за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик на спецлінію. Подальшу перевірку було припинено.

Дзвінок до поліції чи інших служб це право громадянина : «Нікого не ображає той, що користується своїм правом «neminem laedit qui suo jure utitur» (п. 27.5. постанови ВС від 07.11.2018, №10/5026/995/2012).

Об`єктивна сторона за ст. 183 КУпАП виклик спецслужб ніби-то для допомоги, знаючи наперед, що в цьому немає ніякої необхідності. Дії, спрямовані на зрив нормальної роботи служб.

Суб`єктивна сторона правопорушення прямий умисел. Особа, повідомляючи інформацію спецслужбі, усвідомлює, що вона неправдива і бажає даремного виїзду поліцейських.

На таке вказав Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.01.2022, №577/3055/21.

Отже, дії не можна кваліфікувати завідомо неправдивим викликом, якщо людина:

- вважала права порушеними чи такими, що можуть бути порушені;

- розраховувала на захист прав поліцією;

- не має прямого умислу на вчинення правопорушення повідомляє правду та не хоче безпідставного виїзду поліції.

Сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик завідомо неправдивий (постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 28.09.2021 №937/3327/21).

У своєму повідомленні на лінію «102» ОСОБА_1 зазначив про те, що категорично не хоче, щоб до нього виїжджали працівники поліції, що вбачається з наданого відповідачем Витягу (а.с.34).

Тобто, вбачається, що у даному випадку позивач повідомивши інформацію працівникам поліції, не бажав їх даремного виїзду .

Завдання поліції зокрема, охорона прав і свобод людини (ст. 2 ЗУ «Про Національну поліцію України»).

Кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов?язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку (постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022, №672/643/21).

Сподівання громадянина на допомогу поліції у конфліктній ситуації не правопорушення (постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020, №171/143/17).

Поліцейські ж мають: перевірити та оцінити обставини, які змусили подзвонити «102»; допитати свідків, учасників подій та дослідити докази проступку; не обмежуватись вказівкою, що «не було» подій, на які вказав заявник це недопустимо .

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не беззаперечний доказ адміністративного проступку, оскільки опис правопорушення не належний доказ порушення. Постанова рішення суб?єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (абз. 6 п. 19 постанови ВС від 26.04.2018, №338/1/17).

Висновок про наявність чи відсутність в діях складу адміністративного правопорушення має бути обґрунтований на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують адміністративне правопорушення (п. 26 постанови ВС від 27.06.2019, №560/751/17).

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень щодо позову ОСОБА_1 долучено Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції», в якому вказано, що «…Матеріали ДТП поліцейськими не складались». Інспектором Чоні О.Ю. подано рапорт від 16.06.2022 про те, що під час реагування на повідомлення та виїздом на місце події було встановлено, що гр.. ОСОБА_1 повідомив, що біля церкви відеокамера відсутня. Також було встановлено, що у вищевказаного громадянина відсутній автомобіль, інформація не підтвердилась».

Але відповідачем не надано суду доказів, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП належним чином перевірено інформацію, повідомлену позивачем.

Так, до матеріалів справи не додані, ні матеріали перевірки ЄО №4120 від 16.06.2022, про наявність яких вказано у Витязі, ні довідка про відсутність у ОСОБА_1 автомобіля, ні довідка та/або інформація про відсутність в с. Андріяшівка Роменського району відеокамер спостереження.

У відзиві на позов представник відповідача вказує, що після прибуття на місце події екіпажем СРПП, ОСОБА_1 поводив себе знервовано, дивно і нестримано, не міг чітко пояснити причину виклику поліції і мету звернення на лінію «102».

Таким чином, не зрозуміло, на підставі яких доказів, окрім пояснень самого ОСОБА_1 , який ніби то поводив себе дивно, суб`єкт владних повноважень дійшов висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності .

Оскаржувана постанова також не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, записи технічних приладів та засобів, тощо.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, не доведена, не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Також, не можливо встановити, чи були дотримані права позивача під час розгляду справи відносно нього інспектором.

Так, згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності.

Оскільки доказів, які б свідчили про неправомірність дій позивача та правомірність дій відповідача під час розгляду даної справи отримано не було, позовна заява підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 536,80 грн., які підлягають відшкодуванню .

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 241-246, 250 КАС України.

Суд вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області про скасування постанови серії ГАБІ №645568, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ГАБІ №645568 від 16 червня 2022 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області Чоні Олегом Юрійовичем відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Сумській області на користь позивача ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів з дня складання його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Роменський районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, місцезнаходження: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, вул. Коржівська, 107 .

Повний тест рішення суду складено 30.05.2023.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова