Справа № 947/22156/22
Суддя: Коваленко О. Б.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/13/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Коваленко О.Б.,

За участю - секретаря Остапчук О.Є,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови ЕАР №5938316 від 25.09.2022 року; стягнення судового збору.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що постановою інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Граненко І.Л. про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕАР № 5938316 від 25.09.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., де зазначено, що позивач 25.09.2022 року об 11:57:56 керував транспортним засобом Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_1 в м.Одесі по вул.Балківській,122, зі швидкістю 73 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТгиСаm 008449. Позивач вважає неправомірною вказану постанову і заперечує перевищення руху, оскільки він рухався із дозволеною швидкістю, відповідно до спідометра автомобіля.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

25.09.2022 року о 11 год. 57 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектором роти № 3 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП рядовим поліції Граненко Іваном Леонідовичем, за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 122, виявлено транспортний засіб Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_1 , як пізніше стало відомо ОСОБА_1 , який рухався зі швидкістю 73 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху на 23 км/год., чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Дана обставина була зафіксована лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 ТгuСаmII № ТС008449 та підтверджується роздруківкою файлу _14200_0925_115618.jmf та відеозаписом з даного пристрою.

На роздруківці файлу з приладу LTI 20/20 ТгuСаmII № ТС008449 також вказана система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 46°28'28.93"N і географічна довгота 30° 42'21.97"Е місця події

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

В подальшому даний транспортний засіб був зупинений на вимогу інспектора патрульної поліції для з`ясування причин порушення ним Правил дорожнього руху.

Позивачу було повідомлено суть його правопорушення, роз`яснено права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 63 Конституції України. Після чого позивач був інформований, що відносно нього на місці скоєння правопорушення розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Положенням ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Результатом фіксації порушень правил дорожнього руху лазерним вимірювачем швидкості ТгиСАМ - є файл _14200_0925_115618.gmf/

На роздруківці файлу міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення позивачем, а саме: назва та модель приладу, яким здійснювалось вимірювання; дата та час здійснення правопорушення; географічні коорданати місця вчинення правопорушення; швидкість руху автомобіля, щодо якого здійснюється вимірювання; дистанція до автомобіля; дозволена швидкість на даній ділянці дороги; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку. Відповідно, результати вимірювання саме цього приладу лягли в основу доказової бази при прийнятті рішення інспектором про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Наданий відеозапис, зроблений з приладу LTI 20/20 ТгuСаmII № ТС008449 містить інформацію про обставини події; підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення, тому розглядається судом як доказ.

Зазначений доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи. Положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Після закінчення розгляду справи інспектор відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову та надав її копію позивачу.

Факт вчинення гр. ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджувався відеозаписом зі службових портативних відеореєстраторів інспекторів.

Однак, відеозаписи були знищені після закінчення строку зберігання, який становить 30 діб відповідно до пункту 3 розділу VIII «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam ІІ (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam ІІ зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam ІІ, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam ІІ, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Як вбачається із сертифікату перевірки типу вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II, прилад відповідає типу засобів вимірювальної техніки застосовним вимогам Технічного регламенту. Даний сертифікат є діючим до 26.12.2028.

Водночас, відрахування терміну, коли потрібно проводити періодичну повірку здійснюється від року, зазначеного у додатковому метрологічному маркуванні. Враховуючи, що останні цифри року нанесення додаткового метрологічного маркування 20, то для засобів вимірювальної техніки з міжповірочним інтервалом 1 рік періодичну повірку необхідно провести у 2021 році.

Можливість використання виробу «LTI 20/20 TruCAM II», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020 року № 04/05/02-3560 та від 24.12.2020 року № 04/05/02-3561, в яких зазначено про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, Великою Палатою Верховного Суду у п. 47 постанови від 25.06.20 у справі №520/2261/19 зроблено висновок, що визначений вищезгаданою правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

В обґрунтування власної позиції позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували факт перевищення встановленого Правилами дорожнього руху обмеження швидкості руху та, відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Стороною відповідача надано відеоматеріали та покази технічних приладів, котрі підтверджують наявність в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 245, 250, 293, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕАР № 5938316 від 25.09.2022 року, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлений у строк до 04.06. 2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.