Справа № 620/2338/23
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

31 травня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/2338/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Шукай К.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не звільнення позивача з військової служби за абзацом 6 підпункту ''г'' пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу'' та зобов`язання відповідача прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби за абзацом 6 підпункту ''г'' пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України ''Про військовий обов`язок і військову службу''.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 06.04.2022 зважаючи на оголошений в Україні військовий стан був мобілізований на службу у Збройні Сили України. Станом на даний час обіймає посаду заступника командира роти охорони з МПЗ Новгород-Сіверського РТЦК та СП у званні капітана. В зв`язку з погіршенням стану здоров`я матері звернувся до командування військової частини з рапортом про звільнення з лав Збройних Сил України, до якого зокрема додав висновок лікарсько-консультативної комісії КНП «Новгород-Сіверський районний центр ПМСД» № 217 від 23.05.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_2 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду і не здатна до самообслуговування терміном на 1 рік. Проте, листом т. в. о. начальника управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 №502/1/1/303 від 17.02.2023 матеріали були повернуті без реалізації з посиланням на абзац 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413, згідно якого необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка) підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років. За абзацом 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 військовослужбовці на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби через необхідність постійного стороннього догляду за своїми батьками, що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років. У свою чергу, КНП Новгород-Сіверський районний центр ГІМСД з незалежних від позивача причин надав саме висновок лікарсько-консультативної комісії про необхідність постійного стороннього догляду за його матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не висновок медико-соціальної експертної комісії. При цьому, фактично, вказаний медичний документ підтвердив право позивача на законне звільнення з військової служби. Вважає, що були наявні обґрунтовані підстави для його звільнення з військової служби за абзацом 3 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки мати позивача є особою, яка потребує стороннього догляду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Враховуючи, що лише 17.05.2023 відповідач був ознайомлений з належними додатками до позову, останнім в межах встановленого судом строку подано відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та вказує про відсутність правових підстав для звільнення позивача зі служби відповідно до абзацу 6 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Ухвалою суду від 05.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк з дня вручення копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

17.04.2023 ухвалою суду продовжено розгляд даної справи та призначено у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалами суду від 01.05.2023, 16.05.2023, 23.05.2023 розгляд справи призначено в режимі відеоконференції.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позов не визнає в повному обсязі.

Судове засідання здійснювалося в порядку, встановленому ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач є військовослужбовцем, капітаном Збройних Сил України та з 06.04.2022 мобілізований на службу у Збройні Сили України.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем позивач звернувся до командування військової частини з рапортом про його звільнення з лав Збройних Сил України, до якого, зокрема, додав висновок лікарсько-консультативної комісії КНП «Новгород-Сіверський районний центр ПМСД» № 217 від 23.05.2022, акт обстеження житлово-побутових умов від 29.08.2022 та висновок начальника Новгород-Сіверського РТЦК та СП від 09.09.2022 (а.с.33, 69-70).

Однак, листом від 21.11.2022 №502/1/1/1208 т. в. о. начальника управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 матеріали щодо звільнення з військової служби за сімейними обставинами капітана ОСОБА_1 повернуто начальнику Чернігівського ОТЦК та СП без реалізації для подальшого доопрацювання (документи, що підтверджують наявність сімейних обставин для звільнення з військової служби повинні бути завірені нотаріально як такі, що не суперечать законові як за змістом, так і за формою та мають юридичне значення). Одночасно повідомлено, що згідно наказу Міністра оборони України від 10.04.2022 №170 зі змінами, додаток 19 Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби пункт 5 через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413. Згідно цієї постанови, абзац 6, необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років (а.с.12).

В подальшому, листом т. в. о. начальника управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 від 17.02.2023 №502/1/1/303 матеріали щодо звільнення з військової служби за сімейними обставинами капітана ОСОБА_1 повернуті начальнику Чернігівського ОТЦК та СП без реалізації для подальшого доопрацювання. Згідно наказу Міністра оборони України від 10.04.2022 №170 зі змінами, додаток 19 Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби пункт 5 через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413. Згідно цієї постанови, абзац 6, необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років (а.с.13).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не звільнення позивача з військової служби, останній звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч.1,2 ст.1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону №2232-XII розрізняють наступні види військової служби:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів);

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Так, відповідно до абзаців 3,7 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я; у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Згідно абзацу 4 підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України №2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації: г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 затверджено «Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу» надано роз`яснення які саме можуть бути сімейні обставини, та відповідно які документи необхідно подати.

Відповідно до пункту 6 вказаного Переліку військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини: необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько- консультативної комісії для осіб до 18 років.

Як встановлено судом та безпосередньо зазначається позивачем у позові останнім до рапорту про звільнення надано копію висновку Лікарсько-консультативної комісії №127 від 23.05.2022, виданого КНП «Новгород-Сіверський районний Центр ПМСД» з якого слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду і не здатна до самообслуговування терміном 1 (один) рік (а.с.70).

Таким чином, вказаний висновок не визначає «необхідності здійснення постійного догляду за хворою людиною», а лише визначає необхідність стороннього догляду строком в 1 (один) рік.

Суд зазначає, що визначення терміну в 1 (один) рік протирічить поняттю «постійного догляду».

Крім того висновок лікарсько-консультативної комісії у відповідності до вказаних вище норм законодавства подається для осіб до 18 років. В свою чергу, для осіб віком понад 18 років, якою є мати позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , подається медичний висновок медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, наданий позивачем висновок Лікарсько-консультативної комісії №127 від 23.05.2022 року, не є підставою у відповідності до вимог Закону України "Про військовий обв`язок і військову службу" для звільнення зі служби по необхідності здійснення постійного догляду за матір`ю позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо не звільнення позивача з військової служби.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що у позові ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 168, 229, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складено 05.06.2023.

Суддя О.М. Тихоненко