Справа № 500/941/23
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/941/23

29 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П. за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача Мартинюка Т.Б.

представника відповідача Федорів Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ТДВ "Медобори") до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі відповідача), в якій просить: скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 07.11.2022 № 1 на суму 1000000,00 грн., № 1 на суму 40000,00 грн., № 1 на суму 19577,90 грн., № 1 на суму 1020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 08.09.2022 № 1777-п проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт від 14.09.2022 № 2563/19-00-09-01/ НОМЕР_1 . На підставі складеного акту, за порушення вимог п.85.2 ст.85, пп.212.3.4 п.212.3 ст.212, пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України (далі ПК України), відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Основним аргументом контролюючого органу є ніби то встановлення факту реалізації пального за період з 12.07.2021 по 14.07.2021, проте при проведенні перевірки жодним чином не досліджувались обставини щодо придбання та реалізації палива позивачем. Більше того, оскаржені податкові повідомлення-рішення контролюючого органу прийнято за наслідками незаконної та безпідставної фактичної перевірки, з огляду на те, що у змісті наказу на проведення перевірки відсутні будь-які посилання на конкретні підстави її призначення. Позивач зауважував, що в наказі вказано норму пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України без відображення інформації, наявної та/або отриманої контролюючим органом, що стала підставою для його винесення.

Ухвалою суду від 27.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням ДПС в Тернопільській області 12.04.2023 подано до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 08.09.2022 №1777-п "Про проведення фактичної перевірки" та направлень на перевірку від 08.09.2022 №2231/09-01, №2232/09-01, №2233/09-01 та №2234/09-01 працівниками контролюючого органу було проведено перевірку АГЗП за адресою провадження діяльності: АДРЕСА_1 . Перевіркою встановлено, що АГЗП, де здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний №2100035 від 06.07.2021 з терміном дії з 07.07.2021 до 07.07.2026, факт реалізації пального (газ скраплений) за кодом УКТЗЕД без реєстрації платником акцизного податку в період з 12.07.2021 по 14.07.2021 на загальну суму 19 577,90 грн., чим порушено пп.212.3.4 п.212,.3 ст.212 ПК України. Крім того, порушено пп.230.1.2 п. 230,1 ст.230 ПК України, а саме: відсутність з вини платника податку реєстрації акцизного складу у системі електронного адміністрування реалізації пального платником податку - розпорядником акцизного складу в період з 12.07.2021 по 19.07.2021, сума реалізованого пального (газ скраплений) за вказаний період становить 19577,90 грн. Також, перевіркою встановлено відсутність реєстрації в єдиному державному реєстрі витратомірів лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального в період з 12.07.2021 по 26.07.2021 у резервуарі 1 (один) резервуар та 1 (одна) паливо - роздавальна колонки, яка виконує функції витратоміра лічильника у місцях відпуску пального (газ скраплений) наливом, які розташовані на акцизному складі за уніфікованим номером 1017374, чим порушено пп.230.1.2 п. 230.1 ст.230 ПК України. В ході проведення перевірки позивач не надав фіскальні звіти чеки (Z-звіт) РРО, періодичні звіти РРО за період з 01.07.2021 по 31.07.2021, в якому відбулась реалізація пального (газ скраплений) чим недотримано п.85.2 ст.85 ПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Наголосив, що для призначення фактичної перевірки на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України у контролюючого органу повинна бути наявна та/або отримана в установленому порядку інформація про порушення вимог законодавства визначена конкретним підпунктом. За позицію позивача, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального не є окремою (самостійною) підставою для призначення фактичної перевірки.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, з підстав, викладених у відзиві, просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Звернув увагу, що перевірка була проведена на підставі наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 08.09.2022 №1777-п "Про проведення фактичної перевірки", винесеного керуючись, зокрема пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, на виконання листа ДПС України від 07.09.2022 №10308/7/99-00-09-03-02-07.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не оспорюється сторонами, що позивач, ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем отримано ліцензію на роздрібну торгівлю пальним №2100035 від 06.07.2021, з терміном дії з 07.07.2021 до 07.07.2026.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 08.09.2022 №1777-п "Про проведення фактичної перевірки", направлень від 08.09.2022 №2231/09-01, №2232/09-01, №2233/09-01 та №2234/09-01 посадовими особами Головного управління ДПС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця АЗС за адресою провадження діяльності: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС за період з 01.07.2021 по 17.09.2022.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 14.09.2022 № 2563/19-00-09-01/ НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС.

Перевіркою встановлено на АГЗП за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , факт реалізації пального (газ скраплений) за кодом УКТЗЕД без реєстрації платником акцизного податку в період з 12.07.2021 по 14.07.2021 на загальну суму 19577,90 грн., чим порушено пп.212.3.4 п. 212.3 ст.212 ПК України Дата реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального в реєстрі платників акцизного податку 20.07.2021 за номером запису ( унікальний ідентифікатор) №5489.

Крім того, порушено пп.230.1.2 п. 230.1 ст.230 ПК України, а саме: відсутність з вини платника податку реєстрації акцизного складу у системі електронного адміністрування реалізації пального платником податку - розпорядником акцизного складу в період з 12.07.2021 по 19.07.2021. Сума реалізованого пального (газ скраплений) за вказаний період становить 19577,90 грн. Дата реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального 20.07.2021 за уніфікованим номером № 1017374.

Також, перевіркою встановлено відсутність реєстрації в єдиному державному реєстрі витратомірів лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального в період з 12.07.2021 по 26.07.2021 у резервуарі 1 (один) резервуар та 1 (одна) паливо - роздавальна колонки, яка виконує функції витратоміра лічильника у місцях відпуску пального (газ скраплений) наливом, які розташовані на акцизному складі за уніфікованим номером №1017374, чим порушено пп.230.1.2 п. 230.1 ст.230 ПК України, а саме: акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення) змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнанні витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції у резервуарі) відсутність реєстрації в єдиному державному реєстрі. Дата реєстрації довідки, про розпорядника акцизного складу пального, розташовані на ньому резервуари пального, витратоміри та рівнеміри від 27.07.2021 №.

Проведеною фактичною перевіркою встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за період з 12.07.2021 по 14.07.2021 здійснював продаж газу скрапленого на АГЗП на загальну суму 19577,90 грн., в кількості 1336,41 літр. Розрахункові операції проводились із застосуванням РРО, роздрукуванням фіскальних чеків, які відображені ІТС Податковий блок за період з 12.07.2021 по 14.07.2021 (реалізації пального). В ході проведення перевірки позивач не надав фіскальні звіти чеки (Z-звіт) РРО, періодичні звіти РРО за період з 01.07.2021 по 31.07.2021, в якому відбулась реалізація пального (газ скраплений) чим порушено п.85.2 ст.85.

За висновками акта, перевіркою встановлено порушення на АЗС позивача за місцем здійснення діяльності вимог: п.85.2 ст.85, пп.212.3.4 п.212.3 ст.212, пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України.

На підставі акта перевірки, 07.11.2022 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення:

№ 1, яким за порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України на підставі п.128-1.1 ст.128-1 ПК України, застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму на суму 1000000,00 грн.;

№ 1, яким за порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України на підставі п.128-1.1 ст.128-1 ПК України, застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 40000,00 грн.;

№ 1, яким за порушення п.212.3 ст.212 ПК України на підставі п.117.3 ст.117 ПК України, застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму на суму 19577,90 грн.;

№ 1, яким за порушення п.85.2 ст.85 ПК України на підставі п.121.1 ст.121 ПК України, застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму на суму 1020,00 грн.

Не погодившись із такими рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача і винесених на підставі них спірних рішень на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований ст.80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст.80 ПК України).

Відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно матеріалів справи, 08.09.2022 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області видано наказ №1777-п "Про проведення фактичної перевірки" фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.07.2021 по 17.09.2022.

У наказі зазначено, що він виданий з метою проведення перевірки з питань дотримання вимог Законів України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " та інших нормативно-правових актів, які регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів, керуючись п.69 підрозділу 10 XX "Перехідних положень", ст.20, п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, на виконання листа ДПС України від 07.09.2022 №10308/7/99-00-09-03-02-07.

У постановах від 10.04.2020 (справа №815/1978/18), 07.11.2019 (справа № 140/391/19), від 05.11.2018 (справа №803/988/17), від 22.05.2018 (справа №810/1394/16) Верховний Суд вказав, що пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Так, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Норма пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України щодо визначення цієї підстави фактичної перевірки кореспондується з нормами Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Водночас у постановах від 16.09.2021 (справа №120/1431/20-а), від 12.10.2021 (справа №120/5729/20-а) Верховний Суд вказав на необхідність зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, окрім звичайного посилання на норму, що регулює питання її призначення, і конкретні фактичні підстави її призначення (відповідно до підстав, визначених нормами цього підпункту).

Наведені постанови Верховного Суду не є такими, що суперечать позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 10.04.2020 (справа №815/1978/18), 07.11.2019 (справа № 140/391/19), від 05.11.2018 (справа №803/988/17), від 22.05.2018 (справа №810/1394/16). У зазначених постановах Верховного Суду від 16.09.2021 (справа №120/1431/20-а) та від 12.10.2021 (справа №120/5729/20-а) уточнено і розширено підхід щодо застосування пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України як підстави для призначення фактичної перевірки. При здійсненні такого призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.

Суд звертає увагу на те, що в наказі від 08.09.2022 №1777-п підстава проведення перевірки, відповідно до вичерпного переліку підстав, з яких може проводитися фактична перевірка, встановленого нормами п.80.2 ст.80 ПК України, не зазначена.

Формулювання підстав перевірки в зазначеному наказі не дає цілковите розуміння, що підставою перевірки є здійснення контролюючим органом функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, оскільки в наказі є також відсилання до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

При цьому, суд зауважує, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак з обов`язковим дотриманням вимог норм п.81.1 ст.81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки, конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Враховуючи викладене, Головне управління ДПС у Тернопільській області не дотрималося вимог п.81.1 ст.81 ПК України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах, зокрема, від 21.12.2022 (справа № 500/1331/21), від 11.05.2023 (справа №500/5559/21).

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 (справа №826/17123/18) зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22.09.2020 (справа №520/8836/18) Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень ч.2 ст.74 КАС України щодо допустимості доказів, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення контролюючим органом перевірки, за наслідками якої й було прийняте податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність останнього.

За сукупністю наведених обставин протиправності призначення та проведення контролюючим органом перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області 08.09.2022 №1777-п "Про проведення фактичної перевірки", за наслідками якої й було прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.11.2022 № 1, № 1, № 1, № 1, суд приходить до висновку про невідповідність таких критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" суд визначив, що "... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі і поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних рішень.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 10605,98 грн. відповідно до платіжної інструкції №783 від 21.03.2023.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 07 листопада 2022 року №1, №1, № 1, №1.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області судові витрати на сплату судового збору у розмірі 10605,98 (десять тисяч шістсот п`ять ) грн 98 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 31 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

Головуючий суддя Мандзій О.П.