Справа № 160/10923/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 червня 2023 року Справа № 160/10923/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

1. 22.05.2023 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов направлений 14.05.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про:

- визнання протиправною бездіяльності Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у нездійсненні підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, на 01.01.2021 та на 01.01.2022, з визначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- зобов`язання Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022, та на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, з визначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» на 01.01.2023 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку пенсії позивача з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, та з 01.02.2023 відповідно.

2. Ухвалою суду від 19.05.2023 позовну заяву залишено без руху, зазначено, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання клопотання про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог про оскарження дій та зобов`язання вчинити певні дії щодо довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 із відповідним обґрунтуванням причин його пропуску та наданням підтверджуючих документів, за наявності.

3. 30.05.2023 позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду та уточнену позовну заяву, в якій викладено також основну позовну вимогу щодо довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА В ОБГРУНТУВАННЯ ЗАЯВИ

4. Про невідповідність розмірів пенсії вимогам Конституції України та інших законодавчих актів позивач дізналась 25.04.2023, коли на її заяву відповідач відмовився оформити та надати оновлену довідку для здійснення перерахунку пенсії до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, з 30.01.2020 по 01.02.2023, із урахуванням розмірів посадового окладу за військовим званням, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарно року.

5. Ознайомившись з відповіддю від 25.04.2023 року за вих. № 7/14320/11, позивач відразу (14.05.2023) звернулась до суду.

6. Таким чином, 25.04.2023 позивач дізналась про порушення її прав.

7. Позивач не мала передбачити, що органи держави, в даному випадку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, які покликані захищати права та законні інтереси громадян у сфері соціального забезпечення, можуть ці права порушувати.

8. Позивач не має юридичної освіти, не знає особливостей законодавства, у зв`язку з чим не могла знати, що її права порушуються, тобто, що розмір пенсії не відповідає вимогам законодавства.

9. Нормами статей 3 та 8 Конституції закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю України, яка є соціальною та правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права.

10. Статтею 46 Основного Закону також встановлено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

11. Відповідно до статей 22, 64 Конституції право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією.

12. Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку, якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде вже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією право особи на соціальний захист гарантується в першу чергу статтею 46, а право на судовий захист статтями 55 та 124.

13. У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) щодо фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

14. Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані із соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

15. Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якої додано пакет необхідних документів. У свою чергу відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.

16. При застосуванні строків звернення до адміністративного суду в указаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення без розгляду позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу з боку держави.

17. З огляду на позицію Конституційного Суду, висловлену у рішеннях від 15.10.2013 № 8-рп/2013 та від 15.10.2013 № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слід дійти до висновку, що в разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

18. Неможливість обмеження шестимісячним строком обов`язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного права на соціальний захист підтверджується також встановленим статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку обов`язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов`язання перед державою підлягав би судовому захисту протягом 3 років, а такий же обов`язок держави перед громадянином - 6 місяців.

19. Згідно із частиною 3 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

20. Системний аналіз цієї статті дає підстави дійти висновку, що строкового стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

21. Аналогічна правова позиція стосовно застосування процесуального строку у спорах, пов`язаних із правом особи на соціальний захист, викладена у постановах Верховного Суду від 25.05.2016 у справі № 164/1904/14-ц, у постановах Великої палати ВС від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, у постановах від 24.04.2018 у справі № 646/6250/17, від 30.10.2018 у справі №493/1867/17, від 22.01.2019 у справі № 201/9987/17 (2-а/201/304/2017), від 29.11.2019 у справі № 642/7479/16-а, від 30.01.2020 у справі № 554/5119/16-а, від 23.07.2020 у справі № 761/28365/16-а.

22. Протиправна невиплата пенсії або протиправне не відновлення виплати пенсії, яке сталося з вини держави в особі її компетентних органів (Верховної Ради, Кабінету Міністрів, Міністерства соціальної політики, Пенсійного фонду), може бути віднесене до триваючих правопорушень, оскільки суб`єкт владних повноважень - відповідний орган ПФУ - протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) стосовно пенсіонера, чим порушує його/її право на соціальних захист - пенсійне забезпечення.

23. Таким чином, норми статті 122 КАС не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку з виплатою недоплаченої суми пенсії. Зважаючи на те, що непроведення виплати належної суми пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, виплати недоплаченої суми пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком.

24. Аналогічний правовий висновок щодо статей 122 та 123 КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017), які за змістом є аналогічними статтям 99, 100 КАС (у редакції, чинній до 15.12.2017) викладено у постанові ВП ВС від 20.05.2020 (справа № 815/1226/18).

25. Вищезазначені аргументи дають мені підстави винести клопотання перед судом про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ

26. Заявляючи клопотання про поновлення строку звернення до суду у частині зазначених позовних вимог, позивач наполягає на додержанні таких строків.

27. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 14.05.2023 та, зокрема, оскаржує бездіяльність відповідача щодо нездійснення підготовки та направлення до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 за заявою від 01.02.2023.

28. Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що правові висновки щодо застосування статті 122 КАС України, якою врегулювано питання строку звернення до суду та наслідків його недодержання у цій категорії спорів, висловлено Верховним Судом у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 (ЄДРСР 110187784), застосування яких є обов`язковим для суду відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

29. Доводи позивача щодо дати, з якої вона дізналась про порушення її права - 25.04.2023, суд вважає такими, що не свідчать про початок відліку строку звернення до суду, оскільки отримання від відповідача листа у відповідь на заяву позивача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на оформлення довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, в якій суд відступив від раніше сформульованої позиції).

30. Щодо доводів позивача, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в пергу чергу, з боку держави суд зазначає, що в подальшому Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 також відступив від вказаної правової позиції.

31. Нормами Цивільного кодексу України не регулюються процесуальні строки звернення до адміністративного суду.

32. Суд погоджується із зазначенням у заяві, що норми статті 122 КАС України не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку із виплатою недоплаченої сумою пенсії, однак це стосується нарахованих та невиплачених сум пенсії, та не стосується видачі спірних довідок.

33. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, статті 46 Закону № 1058-ІV і статей 51, 55 Закону № 2262-ХІІ (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

- ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

- ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

34. Суд вважає незастосовними у заявленому спорі правові висновки Конституційного Суду України, висловлені у Рішеннях від 15.10.2013 № 8-рп/2013, від 15.10.2013 № 9-рп/2013, на які посилається позивач.

35. Так, у Рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 надано офіційне тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про праці України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» стосовно того, чи охоплює поняття «належна працівнику заробітна плата» усі виплати, на які працівник має право, зокрема й за час простою, що мав місце не з вини працівника, та чи обмежується строком позовної давності звернення до суду з позовом про стягнення такої заробітної плати залежно від її нарахування роботодавцем.

36. У Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 Конституційний Суд України розглянув клопотанням про надання офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про праці України в аспекті того, чи поширюється необмежений строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати на вимоги про стягнення не нарахованих роботодавцем сум індексації заробітної плати та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

37. Посилання позивача на постанови суду касаційної інстанції стосовно строку звернення до суду - не є застосовними у цій справі, з огляду на те, що суд при застосуванні норм права має керуватися останніми правовими позиціями Верховного Суду, а правовідносини мають бути подібними, крім того у постановах, на які посилається позивач:

- від 25.05.2016 у справі № 164/1904/14-ц: Верховний Суд України надав оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду у справі про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури;

- від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії із невключенням певних складових грошового забезпечення військовослужбовця;

- від 24.04.2018 у справі № 646/6250/17: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати позивачу як внутрішньо переміщеній особі;

- від 30.10.2018 у справі № 493/1867/17: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду щодо перерахунку пенсії на підставі наявної довідки про перерахунок пенсії;

- від 22.01.2019 у справі № 201/9987/17, від 29.11.2019 у справі № 642/7479/16-а, від 30.01.2020 у справі № 554/5119/16-а, від 23.07.2020 у справі № 761/28365/16-а: суд зазначив, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в пергу чергу, з боку держави. Однак, в подальшому Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступив від вказаної правової позиції;

- від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18: надано оцінку у спорі з органом Пенсійного фонду та розглянуто питання поновлення та виплати пенсії за віком з 07.10.2009 пенсіонера, який переїхав на постійне місце проживання за кордон - до Ізраїлю.

38. Доводи позивача про те, що в разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком є викладенням правової позиції суду касаційної інстанції, висловленою у постановах у 2018 році у справах № 357/11011/16-а, № 646/6250/17, № 493/1867/17, № 425/1998/16-а.

39. Однак сказані справи розглянуті у неподібних відносинах до цієї справи. Зокрема, вони стосуються спорів з відповідачем органом Пенсійного фонду та: не перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації і грошової винагороди (справа № 357/11011/16-а); припинення виплати пенсії (справа № 646/6250/17); непроведення перерахунку пенсії згідно виданої довідки пенсіонеру МВС (справа № 493/1867/17); відмови у перерахунку пенсії на підставі Закону України «Про державну службу» (справа № 425/1998/16-а).

40. Доводи позивача про відсутність строку звернення до суду із цим позовом про оформлення довідки, із посиланням на статтю 51, 55 Закону № 2262-ХІІ, суд вважає необґрунтованими, оскільки у вказаній статті йдеться про необмеженість строком саме здійснення перерахунку пенсії не проведеного з вини певних органів, відповідач у цій справі не має повноважень на здійснення перерахунку пенсії. Крім того, у цій справі не розглядається спір щодо невиплати органом Пенсійного фонду нарахованої пенсії.

41. Так, перерахунок пенсії здійснюється: (1) на підставі довідок, направлених в межах алгоритму, встановленому Порядком № 45; (2) на підставі документів, у тому числі довідок, наданих пенсіонером.

42. Початок формування довідок відповідачем, згідно з пунктами 2, 3 Порядком № 45, пов`язується з отриманням від органу Пенсійного фонду відповідного списку для видачі довідок про розмір грошового забезпечення.

43. Таким чином, видача відповідачем за заявою пенсіонера довідки, без урахування порядку дій, унормованого Порядком № 45, свідчить про реалізацію права самостійного отримання спірних довідок.

44. Однак, позивач побоюючись застосування 12-місячного обмеження для періоду перерахунку пенсії пенсійним органом, формує позовні вимоги спонукаючи відповідача направити такі довідки до органу Пенсійного фонду, хоча в цьому випадку питання не реалізації державними органами процедури, встановленої Порядком № 45 мала б покладатись в обґрунтування позовних вимог про перерахунок пенсії за період з дати виникнення права на перерахунок у спорі з органом Пенсійного Фонду.

45. Отже, у цьому спорі йдеться первісно про нескладення відповідачем довідок, право на вимогу щодо складення яких виникло у позивача 1 січня відповідного календарного року, а щодо 2020 року 29.01.2020.

46. Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із того, що згідно з вимогами статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

47. Законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

48. Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

49. При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

50. Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення, а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

51. У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду дійшов висновку щодо застосування строку звернення до суду та зазначив:

«…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

52. Згідно із частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

53. На виконання даної норми Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).

54. Пунктом 1 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

55. За змістом пунктів 2 та 3 Порядку № 45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком № 45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

56. Підстави видачі спірної довідки позивач пов`язує з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова № 704), відповідно до якого розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

57. Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

58. Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII.

59. Отже, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права на оформлення довідок 1 січня відповідного року, а щодо 2020 року 29.01.2020, як вже було зазначено вище.

60. Аналогічного висновку щодо встановлення початку перебігу строку звернення до суду з позовною заявою про зобов`язання відповідача видати довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня відповідного календарного року для перерахунку пенсії згідно із Законом № 2262-ХІІ дійшов Верховний Суд у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22.

61. Крім того, суд зазначає, що період застосування таких довідок дорівнює календарному року, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб для обчислення розміру грошового забезпечення був змінним щорічно, принаймні до травня 2023 року.

62. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

63. Отже, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

64. За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

65. Судом запропоновано позивачу подати клопотання про поновлення строку звернення до суду, однак в поданому клопотанні заявник стверджує про не пропущення строку звернення до суду та причин пропуску такого строку, у тому числі поважних, не заявляє.

66. Суд зазначає, що нереалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

67. Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

68. На необхідність врахування правових висновків Верховного Суду, сформульованих у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22, звертали увагу суди апеляційних інстанцій у постановах у справах № 380/17488/22, № 300/4692/22, № 500/4125/22, № 500/4611/22, № 300/5247/22, № 380/12001/22, № 140/7252/22, № 300/174/23, № 500/4568/22 та інших.

69. Відповідно до частини першої, другої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

70. Керуючись статтями 122, 123, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

71. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови підготувати та надати до ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та зобов`язання підготувати та надати такі довідки.

72. Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у не здійсненні підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідок про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 з визначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;

- зобов`язання Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на 01.01.2022 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, з визначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01.01.2021, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку пенсії позивача з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, відповідно.

73. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя І.О. Верба