Справа № 947/10347/23
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/77/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Лук`яненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

30.03.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції 1 батальйону 3 роти Комарницького Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серія ЕАС №6700895 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 19.03.2023 року, закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, стягнути витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 19.03.2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_2 був зупинений інспектором, рядовим поліції Комарницьким Сергієм Сергійовичем, після чого останній виніс постанову серія ЕАС №6700895 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В постанові зазначено, що позивач начебто керував транспортним засобом зі швидкістю (74км/год., при допустимій швидкості 50 км/год., перевищив допустиму швидкість на 24 км/год., чим порушив п. 12.9. Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджується із зазначеними обставинами оскільки, на його думку, він не перевищував допустиму швидкість дорожнього руху, а відповідач притягнув до відповідальності позивача використовуючи прилад TruCAM, який не був стаціонарно закріплений, фіксування швидкості відбувалось з рук (руки), таке використання приладу є незаконним, крім цього інспектор не додає будь-який доказ до постанови.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С від 06.04.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції 1 батальйону 3 роти Комарницького Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Роз`яснено ОСОБА_1 його право на звернення до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача належним відповідачем.

04.05.2023 року до Київського районного суду м. Одеси від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що 19 березня 2023 року в ході виконання службових обов`язків у складі екіпажу патрульної поліції, інспектором роти №3 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Комарницьким Сергієм Сергійовичем за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Алтестово, 450 км. автомобільної дороги М-05, виявлено транспортний засіб «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який керував вищезазначеним транспортним засобом зі швидкістю 74 км/год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», перевишивши встановлені обмеження швидкості руху на 24 км/год., чим порушив п. 12.9.6) Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вищезазначене адміністративне правопорушення було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000790 та підтверджується відеозаписами та роздруківкою із вищезазначеного лазерного вимірювача швидкості руху «Відеозапис Трукам ВАЗ 21104 ВН1173СЕ.webm» та « МС000 0319 092026»/

Як зазначає представник відповідача, на роздруківці файлу з лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000790 чітко зазначено: дата здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу 19/03/2023; місце здійснення вимірювання швидкості руху транспортного засобу М05, 450 км; дозволена швидкість з якою може рухатися транспортний засіб 50 км/год; швидкість з якою рухався транспортний засіб під керуванням позивача 74 км/год; дистанція на якій здійснювалося вимірювання швидкості руху транспортного засобу 167,8 м; серійний номер лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів ТС000790, а також інша інформація.

Відтак, відповідно до покладених на поліцію завдань, на думку представника відповідача, інспектор відреагував на виявлене ним порушення Правил дорожнього руху та, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», зупинив транспортний засіб «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 .

Представник відповідача вказує на те що в подальшому, інспектор повідомив громадянину ОСОБА_1 причину зупинки керованого ним транспортного засобу - перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу, а саме рух зі швидкістю 74 км/год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», та, відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху повідомив про необхідність надання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію на даний транспортний засіб. Після чого, інспектор повідомив громадянина ОСОБА_1 , що за дане правопорушення, передбачено штраф у розмірі 340 (триста сорок) гривень згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП та ознайомив громадянина ОСОБА_1 з його правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Даний факт підтверджується власним підписом громадянина ОСОБА_1 в оскаруваній постанові, а саме п. 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснено».

Окрім того, громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено право та строки на оскарження постанови, строк на сплату штрафу згідно постанови та роз`яснено наслідки невиконання вказаної постанови, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Представник відповідача також посилається на те, що в подальшому, інспектор відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6700895 від 19 березня 2023 року, якою прийняв рішення про накладення на громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 (нуль) копійок, роз`яснив строки на сплату штрафу за вказаною постановою та строки оскарження такої постанови, наслідки несплати штрафу за вказаною постановою. Негайно, після закінчення розгляду справи інспектор, відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову та надав її копію позивачу, про що свідчить власний підпис позивача у графі №9 оскаржуваної постанови.

Оскаржувана постанова, відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП містить: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову (інспектор роти №3 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Комарницький С.С.); дату розгляду справи (19.03.2023); відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ); опис обставин, установлених під час розгляду справи (Водій керуючи т/з рухався зі швидкістю 74 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», перевищив максимальне обмеження швидкості руху на 24 км/год); зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за І таке адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 122 КУпАП); прийняте у справі рішення (Накласти штраф 340 грн).

Окрім того, відповідно представник відповідача зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова також містить: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення (19.03.2023 с. Алтестове, автомобільна дорога М-05, 450 км.); транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) («ВАЗ 21104» реєстраційний номер НОМЕР_2 ); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); (Швидкість руху вимірювалась приладом TruCAM ТС000790, пар 474915); розмір штрафу та порядок його сплати (штраф у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.) щодо сплати штрафу, то водію надається копія постанови, яка містить усі реквізити для сплати штрафу; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження (на підставі статті 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати порушником штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 680 грн.); відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (на копії постанови, яка вручається особі щодо якої було винесено таку постанову містяться відривна квитанція про сплату штрафу відповідно до постанови).

Таким чином, представник відповідача вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6700895 від 19 березня 2023 року повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Щодо посилання позивача що під час використання приладу фіксування швидкості дорожнього руху TruCAM, його необхідно зафіксувати стаціонарно, про що має бути підтвердження, проте відповідач в порушення зазначених вимог використовував прилад TruCAM ТС000790 з рук (руки) та через використання зазначеного приладу з рук вбачається порушення законодавства та тим паче збільшується похибка під час фіксування швидкості через тремтіння рук, що виключає об`єктивне фіксування швидкості транспортного засіб представник відповідача зазначає що твердження позивача не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства та спростовуються наступним:

- позивач не надав жодного доказу неправомірного використання TruCAM LTI 20/20 з руки;

- на офіційному сайті виробника TruCAM https://www.lasertech.com наявні фото та відео, на яких продемонстровано спосіб використання приладу TruCAM з рук;

- на офіційному сайті виробника є перелік комплектуючих частин до приладу TruCAM LTI 20/20, серед яких є приклад;

- на стор. 24, 26, 54 Інструкції з використання TruCAM зазначаються оптимальні дистанції для вимірювання приладом з руки та з триноги;

- на стор. 28 Інструкції з використання TruCAM детально описано процес установки та зняття прикладу до приладу TruCAM, а саме зазначено, що приклад допомагає стабілізувати TruCAM та розроблений як для людей, у яких сильною рукою є права рука, так і для тих, у кого сильною рукою є ліва рука.

Таким чином, на думку представника відповідача, прилад для вимірювання швидкості руху транспортних засобів TruCAM створено для використання як з триноги, так і з рук, а відтак, не можна стверджувати, що використання такого приладу з рук є порушенням.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2023 року замінено неналежних відповідачів Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції 1 батальйону 3 роти Комарницького Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача - Департаментом патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Одеській області.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши доводи учасників справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 19.03.2023 року інспектором роти №3 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Депаратменту патрульної поліції лейтенантом поліції Комарницьким Сергієм Сергійовичем було винесено постанову серії ЕАС №6700895 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 340,00 грн.

Згідно зазначеної вище оскаржуваної постанови, 19.03.2023 року о 09 годині 06 хвилин позивач ОСОБА_1 , ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Алтестово, 450 км. автомобільної дороги М-05, рухався зі швидкістю 74 км/год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», перевишивши встановлені обмеження швидкості руху на 24 км/год., чим порушив п. 12.9.6) Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи та доданим до пояснень відповідача відеозаписом.

Таким чином встановлено, що факт вчинення правопорушення зафіксовано на прилад TruCam номер №ТС000790.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В ч. 1 ст. 5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави . Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України "Про ратифікацію Конвенції" від 17.07.1997 року, Конвенція про захист прав людини та основних свобод та протокол до неї, є частиною національного законодавства України. Вимогами ст. 6 ЄКПЛ та ст. 2 - 4 Протоколу № 7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративне правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертизи та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом. Та основне те, що особа має право бути негайно і детально проінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Керуючись положеннями вищевказаних законів, КАС Україні та в контексті Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою (ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов`язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними (ст. 21).

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон) встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395(далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті121, статтями121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті123, статтею124-1, статтями125,126, частинами першою, другою і третьою статті127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, процедура притягнення до адміністративної відповідальності порушена не була.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., зі змінами та доповненнями (надалі - ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих правил.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 19 лютого 2020 року (№ 496/4315/16-а) дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів позивача про те, що правопорушення зафіксоване в ручному, а не в автоматичному режимі, суд приходить до висновку, що вони не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCamLTІ 20/20 (серійний номер ТС000790), у відповідності до п. 4 ч.2 ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови.

На долученому відповідачем до матеріалів справи відеозапису з приладу TruCam номер №ТС000790, який був досліджений судом, зафіксовано, що прилад було наведено саме на автомобіль під керуванням позивача (про що свідчить оптичний приціл) та чітко видно номерний знак автомобіля.

Принцип роботи лазерного вимірювача швидкості TruCam виключає можливість заміру іншого автомобіля.

Поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. В самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показчик швидкості.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на інші електронні носії.

Отже зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26096, виданого ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 19.09.2022 та чинного до 19.09.2023, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000790 виробник Laser Technology Inc., США, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000790 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Зважаючи, що згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000790, спроможний робити лазерну фіксацію в автоматичному режимі, тому його показники можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає, що показання приладу TruCamLTI 20/20 з серійним номером ТС000790 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п. 12.9 б) ПДР в розумінні ст.ст. 73-75 КАС України.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до 5 розділу IV Наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 року постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї інструкції.

Суд наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Так, відповідно до позиції висловленої колегією Верховного Суду України у постанові від 19 лютого 2020 року, винесеній за результатами розгляду справи №524/1284/17, у разі якщо постанова про притягнення до відповідальності за порушення ПДР не містить даних про технічний засіб, яким таке адміністративне правопорушення зафіксоване, то такий відеозапис, не може бути визнано належним доказом у справі.

Виходячи з того, судом встановлено, що оскаржувана постанова містить ідентифікаційні дані технічного засобу, яким адміністративне правопорушення зафіксоване та посилання про відеофіксацію і дослідження під час складання постанови відповідачем вказаного запису.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника .

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений приладом «TruCam» серійний № ТС000790, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 74 км/год.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі OHalloran and Francis v. the United Kingdom будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Відповідно до Інструкції з використання приладу TruCam вбачається, що прилад для вимірювання швидкості руху транспортних засобів TruCam створено для використання як з триноги, так і з рук, а відтак, не можна стверджувати, що використання такого приладу з рук є порушенням.

Відповідно до Розділу І ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні», цей стандарт поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на автомобільних дорогах і вулицях (далі - дорогах) згідно з Правилами дорожнього руху, а також правила їх застосування на всіх дорогах, що експлуатують та будують.

Згідно п. 10.1.1 ДСТУ 4100:2014 дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Окрім того, відповідно до п. 8.2.1 Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м. за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Як вбачається з досліджених доказів, дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» з табличкою 7.2.1 «Зона дії», дорожні знаки 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту» встановлені у відповідності до ДСТУ 4100:2014 та вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме вони знаходяться на видному місці та відсутні будь-які перешкоди, які б заважали побачити інформацію, зображену та цих дорожніх знаках.

Як зазначалося раніше, пунктом 12.4. ПДР України встановлено, що у населених пунктах транспортні засоби можуть рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год., про що позивач також зазначала, а тому суд вважає, що водії повинні беззаперечно дотримуватися правил дорожнього руху.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі відеофіксацїї та фотокарток автомобіля позивача марки ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_2 , дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем позивача ОСОБА_1 , доведений в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КУпАП України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.ст. 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з ч.2ст.76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене відповідачем доведено, що постанова серії ЕАС № 6700895 від 19.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною, обґрунтованою та належною, а тому позовна заява про скасування вказаної постанови задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 90, 162, 242-246, 283, 286, 293 КАС України, Закону України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Петренко В. С.