Справа № 620/1262/22
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1262/22 Суддя (судді) першої інстанції: Виноградова Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (надалі - ГУНП в Чернігівській області, позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач), у якому просить стягнути з відповідача вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, в розмірі 4159,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в разі звільнення поліцейського зі служби в Національній поліції України ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. Однак, відповідачем вказаний обов`язок не був виконаний.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Чернігівській області вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, в розмірі 4159 (чотири тисячі сто п`ятдесят дев`ять) грн. 60 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що ним не було отримано позовну заяву ні ухвалу суду першої інстанції, а отже відповідач був позбавлений права на подання відзиву на апеляційну скаргу. Крім того, на думку відповідача судом першої інстанції порушено вимоги ч. 5 ст. 122 КАС України, а саме позовну заява подано з пропуском процесуальних строків місячний термін щодо спорів про проходження публічної служби, який підлягає застосуванню.

Також, апелянт зазначає, що Наказ ГУНП в Чернігівській області №2141 від 11.11.2021 «Про відшкодування поліцейським вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився» прийнятий з порушенням вимог законодавства, а отже, підстав для відшкодування вартості майна є необґрунтованим.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги.

Судом повторно направлено на адресу апелянта (його представника) ухвали про відкриття та призначення до розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що існувала необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

Згідно відомості сайту «Укрпошта» судові конверти позивачу та його представнику не були врученні «інші причини».

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу до суду не подано.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України та наказом ГУНП в Чернігівській області від 05.11.2021 №381 о/с звільнений зі служби відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) 15.11.2021. Відповідно до наказу від 11.11.2021 №2141 ОСОБА_1 зобов`язано відшкодувати ГУНП в Чернігівській області вартість предметів однострою особистого користування, отриманих в період проходження служби, строк експлуатації яких не закінчився, в сумі 4159,60 грн. (а.с. 12).

Під час проходження служби в поліції відповідач отримав предмети однострою особистого користування, строк носіння яких, на час його звільнення, не закінчився, про що складено довідку №134. Всього одинадцять найменувань предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, вартістю (з урахуванням зносу) 4159,60 грн (а.с. 13).

Відповідачу 08.12.2021 було направлено лист ГУНП в Чернігівській області за вих. №1766/124/05/23-2021 (рекомендованим відправленням) з проханням відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у сумі 4159,60 грн у 7-ми денний термін, разом із копією наказу № 2141 від 11.11.2021 та довідкою № 134. (а.с. 11).

У зв`язку із несплатою відповідачем вказаних вище коштів, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що станом на дату звільнення відповідача зі служби, як і станом на дату розгляду справи по суті кошти за відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився відповідачем не відшкодовані, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону "Про Національну поліцію" (надалі - Закон № 580-VIII) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 20 Закону № 580- VIII поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно. Зразки предметів однострою поліцейських затверджує Кабінет Міністрів України.

Правила носіння та норми належності однострою поліцейських затверджує Міністр внутрішніх справ України (частина 4 статті 20 Закону №580-VIII).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 59 Закону №580-VIII).

Опис і зразки предметів однострою поліцейських затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №823 "Про однострій поліцейських".

Механізм забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час), організацію його використання та обліку визначає Порядок забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2017 №772 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2019 №1100), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.10.2017 за №1224/31092 (надалі - Порядок №772).

Відповідно до пункту 2 Розділу І Порядку № 772 однострій - загальна назва форменого одягу поліцейського, що складається з предметів, які видаються в тимчасове користування для виконання службових завдань, тренувань, навчань, занять тощо (інвентарне майно), та предметів особистого користування, які видаються в постійне користування і не використовуються як інвентарне майно; строк носіння (експлуатації) предметів однострою - час, установлений нормами належності, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку №772 одностроєм згідно із цим Порядком забезпечуються поліцейські, зокрема, які проходять службу на відповідних посадах у Національній поліції України.

Використання предметів однострою, які не відповідають описам та зразкам, затвердженим Кабінетом Міністрів України, забороняється. Рішення щодо подальшого обліку, використання або списання таких предметів однострою приймається керівником відповідного органу поліції, ЗВО, інших державних органів, установ та організацій у встановленому законодавством порядку (пункт 4 Розділу І Порядку №772).

Забезпечення одностроєм у поліції здійснюється централізовано структурним підрозділом центрального органу управління поліцією з питань матеріально-технічного та ресурсного забезпечення (пункт 1 Розділу III Порядку №772).

Отримання предметів однострою здійснюється на підставі відповідного рішення керівництва поліції (пункт 4 Розділу III Порядку №772).

Строк носіння (експлуатації) предметів однострою починає обчислюватися з дня фактичної видачі їх у користування (експлуатацію). Час зберігання предметів однострою на складі не зараховується до строку їх носіння (експлуатації). На кожного поліцейського для здійснення контролю за станом використання ним предметів однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка. Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду або зарахування на навчання до ЗВО згідно з наказом по особовому складу (пункти 1, 2, З Розділу IV Порядку №772).

Предмети однострою особистого користування передаються поліцейським безоплатно. Предметами однострою особистого користування забезпечуються поліцейські, визначені в пункті 3 розділу І цього Порядку, із дня призначення на посаду або зарахування на навчання до ЗВО. Предмети однострою особистого користування видаються поліцейським на майбутній термін служби або з урахуванням навчання у ЗВО та на строк, що передбачений нормами належності. Чергова видача поліцейським однострою особистого користування проводиться після закінчення строків його експлуатації (носіння). Дострокова видача предметів однострою дозволяється тільки у випадках, передбачених цим Порядком. Предмети однострою, що належать до видачі поліцейським за декількома нормами, видаються за тією, строк носіння (експлуатації) за якою менший (пункти 1, 2, 3, 4 Розділу V Порядку №772).

Однострій, що знаходиться в органах (закладах, установах) поліції, ЗВО, підлягає обов`язковому обліку. Облік здійснюється шляхом оформлення відповідних документів, правильного та своєчасного занесення записів до книг, карток та інших облікових документів усіх операцій з руху та змін якісного стану предметів однострою (абзац перший пункту 2 Розділу VII Порядку №772).

Книги та інші документи з обліку однострою оформлюються та ведуться згідно з вимогами цього Порядку і зберігаються згідно з вимогами законодавства. Упровадження облікових документів невстановленої форми заборонено (пункт 3 Розділу VII Порядку №772).

Підставою для оформлення арматурної картки є наказ про призначення на посаду (зарахування на навчання) в орган (заклад, установу) поліції, ЗВО, а на поліцейського, якого переведено з іншого органу (закладу, установи), ЗВО, крім наказу,- атестат на предмети однострою (абзац перший пункту 11 Розділу VII Порядку №772).

Арматурні картки обліковуються в реєстрі арматурних карток. Реєстр арматурних карток нумерується, прошнуровується, скріплюється печаткою, підписується керівником підрозділу забезпечення та реєструється згідно з вимогами діловодства (пункт 13 Розділу VII Порядку № 772).

Для видачі однострою поліцейським на підставі облікових даних арматурних карток оформлюється в одному примірнику роздавальна відомість на предмети однострою (додаток 12). З метою уникнення безпідставної видачі предметів однострою зазначений у роздавальній відомості на предмети однострою список поліцейських перевіряється посадовою особою підрозділу кадрового забезпечення. Роздавальна відомість на предмети однострою вважається виконаною, якщо згідно з нею здійснено видачу предметів однострою вказаним у ній поліцейським, повністю або частково відповідно до зазначеної кількості, її підписано всіма передбаченими посадовими особами, а дані про видачу внесено до арматурних карток поліцейських, яким було видано предмети однострою. Виконана роздавальна відомість на предмети однострою має бути передана до бухгалтерської служби органу (закладу, установи) поліції, ЗВО у строк не більше 30 днів з моменту здійснення в ній первинного запису про видачу предметів однострою поліцейським, але не пізніше останнього дня звітного місяця. Роздавальна відомість на предмети однострою, оформлена під час видачі поліцейським предметів однострою особистого користування, є підставою для складання акта списання встановленої форми та відображення інформації про проведену господарську операцію в бухгалтерському обліку відповідного органу (закладу, установи) поліції, ЗВО. Після видачі предметів однострою особистого користування забезпечується їх управлінський облік. Виконана роздавальна відомість на предмети однострою є підставою для складання акта введення в експлуатацію предметів однострою, що використовуються як інвентарне майно. В акті за потреби зазначається зведена інформація з однієї або декількох роздавальних відомостей на предмети однострою з посиланням на тотожну інформацію, що відображена в роздавальній(их) відомості(ях) на предмети однострою (пункт 16 Розділу VII Порядку №772).

Відповідно до пункту 10 Розділу V Порядку №772 відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав, зокрема, за власним бажанням.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що в разі звільнення поліцейського зі служби за власним бажанням, ним повинна відшкодовуватись вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. Сума відшкодування розраховується станом на день звільнення особи зі служби в поліції.

Судом першої інстанції встановлено, а сторонами не заперечується, що наказом ГУНП в Чернігівській області від 05.11.2021 №381 о/с відповідача звільнено зі служби в Національній поліції України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

Відповідно до наказу від 11.11.2021 №2141, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, складає 4159,60 грн.

Судом першої інстанції звернуто увагу про необхідність сплати вказаних коштів відповідач був повідомлений, як і про наслідки невиконання такого обов`язку. Разом з тим, станом на час розгляду даної справи, доказів сплати відповідачем коштів у розмірі 4159,60 грн до суду не надано.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не спростовано та не заперечено наявність у нього предметів однострою, строк носіння яких не закінчився, як і не вказано про добровільне відшкодування їх суми вартості, а отже судом першої інстанції правомірно встановлені всі обставини справи під час задоволення позовних вимог.

Щодо посилання апелянта на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовною заявою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, згідно пункту 2 частини 2 статті 122 КАС України, позовна заява подається протягом 3 (трьох) місяців, як вбачається з матеріалів справи, що вимогу позивачу виставлено 22.11.2021, а позовну заяву суб`єктом владних повноважень подано до суду першої інстанції 21.01.2022, тобто в межах тримісячного терміну.

В частині доводів апелянта про порушення порядку видання наказу про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, з посиланням на те, що такий наказ був виданий пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення, колегія суддів зазначає, що згаданий наказ не є предметом даного спору, станом на час розгляду справи не скасований, а отже є чинним.

Крім того, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція щодо значимості процедурних порушень викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Апелянтом не вказано яким чином прийняття наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 11.11.2021 №2141, за яким сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк (експлуатація) яких не закінчився, складає 4159,60 грн, пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення вплинуло на його зміст, та на відповідний обов`язок відповідача по відшкодуванню їх вартості.

Щодо посилання апелянта на те, що на його адресу не було надіслано ні позовної заяви, ні Ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, чим позбавлено його права на подання відзиву, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи містяться докази того, що на адресу відповідача надсилалася кореспонденція, проте останній її не отримував (стор. 39 том І).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, позаяк Головне управління Національної поліції в Чернігівській області має право на відшкодування відповідачем вартості предметів однострою особистого користування, строк яких не закінчився, у розмірі 4159,60 грн.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки їх суть зводиться до констатації норм законодавства, а не помилок чи то порушень судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, за таких обставин доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишаються без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович