Справа № 520/6202/23
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 червня 2023 року № 520/6202/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В, розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м.Харків, майдан Свободи, Держпром,3 під, 4), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців,15, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

установив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не застосування заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки при призначені ОСОБА_1 пенсії за віком та скасувати Рішення від 03.02.2023 року №64 відділу перерахунків пенсії №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсію за віком з 24.02.2023 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто за три роки , що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, а саме: за 2020, 2021 та 2022 роки у розмірі 12236 грн. 71 коп. з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що отримуючи пенсію згідно з Законом України Про державну службу звернулась із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому відповідач зобов`язаний призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020-2022 роки.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що оскільки позивачці вже була призначена пенсія згідно із Законом України Про державну службу, тому має місце не нове призначення пенсії, а переведення, і згідно чинного законодавства необхідно проводити призначення пенсії за віком згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням середнього заробітку та при розрахунку застосовувати показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2014- 2016 рік.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, т.я. одержувачам пенсій, обчислених відповідно до Закону України "Про державну службу" в яких розмір пенсії, обчислений за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням коефіцієнта збільшення буде більший, проводиться автоматичне переведення пенсії за матеріалами пенсійних справ на умовах передбачених Законом № 1058, без додаткового звернення; пенсія розрахована при страховому стажі - 35 років 8 місяців, 9 днів; пунктом 4-7 розділу XV Закону №1058-IV та пунктом 8 Порядку №124 передбачено можливість органу Пенсійного фонду переводити особу на пенсію на умовах Закону №1058-IV, без згоди пенсіонера, з урахуванням документів, наявних у пенсійній справі; щодо позивачки таке переведення не застосовується, оскільки розмір пенсійної виплати зменшується.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Пенсія позивачці призначена з 16.08.2011 року відповідно до Закону України "Про державну службу".

24.02.2023 позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області від 03.03.2023 № 2212/03-16 позивачці відмовлено у переведенні на інший вид пенсії.

Відмова вмотивована тим, що в ході розгляду заяви проведено розрахунок пенсії з урахуванням страхового стажу 35 роки 8 місяці 9 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0.35667) та заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000 та з 01.07.2000 по 31.07.2011 розмір пенсії зменшується. Під час переведення з одного виду пенсії на інший враховано заробітну плату відповідно до пункту 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плані, який було враховано під час призначення пенсії за віком. Підстави для застосування показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки відсутні.

Перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Положеннями ст.27 Закону №1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Відповідно до частини першої, другої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Як передбачено положеннями п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до положень ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу вищевикладених норм слідує, що приписами ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі №314/272/17(2-а/314/33/2017), від 31 березня 2020 року у справі №348/1296/17, від 01 березня 2021 у справі №488/1409/16-а.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач станом на час звернення із відповідною заявою до відповідача отримувала пенсію за вислугу років відповідно до умов Закону України «Про державну службу».

Суд зазначає, що умови та порядок призначення (перерахунків) пенсій державним службовцям встановлюються спеціальними законами. Так, до спеціальних законів відносяться Закон України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 та Закон України «Про державну службу» № 889-VІІ від 10.12.2015 (далі за текстом - Закон № 889-VIII).

Під час розгляду справи встановлено, що позивач з 16.08.2011 отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу». При цьому, за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивач вперше звернулась 24.02.2023 року.

Відтак, суд приходить до висновку, що у даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 року по справі №577/2576/17, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 31.07.2019 року по справі №720/208/17, від 16.06.2020 року по справі №127/7522/17, від 24 червня 2021 року у справі №243/8903/16-а від 19 січня 2022 року у справі №528/639/17.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. При розгляді цієї справи суд бере до уваги наступні позиції Європейського суду з прав людини.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Враховуючи обставини встановлення судом протиправності відмови відповідача та, як наслідок, порушення прав позивача суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування Рішення від 03.02.2023 року №64 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити призначення та виплату пенсію за віком з 24.02.2023 року із застосуванням середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням виплачених сум пенсії.

Щодо вимоги про визнання протиправною бездіяльності, то вона задоволенню не підлягає, оскільки поглинається вимогою про скасування рішення, яке є актом індивідуальної дії та створює для позивача відповідні права та обов`язки.

Враховуючи висновки щодо застосування норм права у подібних відносинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати Рішення відділу перерахунків пенсії №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано - Франківській області про відмову в переведенні на інший вид пенсії ОСОБА_1 від 03.02.2023 року о/р НОМЕР_2 (03.03.2023 № 2212/03-16)

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсію за віком з 24.02.2023 року із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням виплачених сум пенсії.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зоркіна Ю.В.