Справа № 420/5927/22
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/5927/22

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

18 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї - ОСОБА_1 , в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.11.2021 року, із врахуванням надбавки до пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї - ОСОБА_1 , в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та виплачувати перераховану пенсію зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася внаслідок проведеного перерахунку, починаючи з 01.11.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також позивач вказав, що йому як непрацюючому пенсіонеру

виплачувалася надбавка на непрацездатного члена сім`ї, а саме: на сина 2003 року народження, але починаючи з листопада 2021 року виплата такої надбавки припинена.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду першої інстанції не подав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зокрема апелянт зазначає, що оскільки син позивача ОСОБА_2 2003 року народження досяг 18-річного віку, пенсію по втраті годувальника не отримує та є працездатною особою, то у пенсійного органу правових підстав для нарахування та виплати надбавки на непрацездатного члена сім`ї з 01.11.2021 року не має.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

З початку призначення пенсії та відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, була встановлена та виплачувалась надбавка до пенсії в т.ч. на утримання сина - ОСОБА_1 , але з 01.11.2021 року виплату такої надбавки було припинено у зв`язку з досягненням ним 18-річного віку.

Позивач звернувся до відповідача з заявою, виходячи з положень статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вважаючи, що він має всі підстави для отримання надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, та вимагав здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням надбавки за утримання непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, зі сплатою заборгованості, яка виникла за період, починаючи з 01.11. 2021 року.

До заяви було додано оригінал довідки № 02-49/4 від 13.01.2022 року, що підтверджувала факт навчання сина позивача - ОСОБА_1 у Білгород-Дністровському медичному фаховому коледжі та копію студентського квитка.

У відповіді ГУ ПФУ в Одеській області від 22.02.2022 № 4115-1815/K-02/8-1500/22 на звернення позивача зазначило, що правових підстав для нарахування надбавки на непрацездатного члена сім`ї немає.

Вважаючи такі дії ГУ ПФУ в Одеській області протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у даному випадку має право на отримання надбавки як непрацюючий пенсіонер, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, відповідно до ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у тому числі на сина ОСОБА_1 .

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, принципи та порядок призначення надбавки до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї в контексті спірних правовідносин регламентовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. "а" ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що до пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується: надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу на дітей одиноким матерям. За наявності права одночасно на пенсію, зазначені види допомоги і надбавку на непрацездатного члена сім`ї до пенсії за вислугу років за вибором пенсіонера може бути призначено пенсію, державну соціальну допомогу або нараховано на цього члена сім`ї надбавку. За наявності в сім`ї двох або більше пенсіонерів кожний непрацездатний член сім`ї, який перебуває на їх спільному утриманні, враховується для нарахування надбавки тільки одному з пенсіонерів за їх вибором.

Статтею 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено перелік осіб, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника. Зокрема, пунктом «а» частини 4 цієї статті, на який посилається позивач, зазначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

При цьому, за змістом ч. 6 ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), мають право на пенсію в разі втрати годувальника до закінчення навчальних закладів, але не більш як до досягнення ними 23 років. Діти-сироти мають право на пенсію в разі втрати годувальника до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє суду апеляційної інстанції прийти до висновку, що право на нарахування надбавки до пенсії відповідно до п. «а» ч.1 ст.16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають непрацюючі пенсіонери, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Зазначена норма передбачає сукупність таких умов: 1) пенсіонер є непрацюючим; 2) наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. При цьому приписами вказаної норми законодавства визначено не лише наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, а також наявність непрацездатних утриманців - членів сім`ї, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Тобто, означені положення пенсійного законодавства надають право непрацюючому пенсіонеру на отримання надбавки як у разі наявності непрацездатних утриманців, так і тих непрацездатних утриманців, які отримують пенсію по втраті годувальника.

Судом апеляційної інстанції встановлено та не заперечується сторонами те, що перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області ОСОБА_1 при нарахуванні та виплаті належної пенсії враховувалася надбавка як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утримані непрацездатних членів сім`ї, в тому числі й на сина ОСОБА_1 (а.с. 26-36).

Однак, у зв`язку із досягненням сином позивача 18-річного віку вказана надбавка не нараховувалася та не виплачувалася (а.с. 13).

Обґрунтовуючи правомірність вчинення дій щодо припинення нарахування та виплати означеної надбавки до пенсії позивача пенсійний орган доводить, що законодавство України не надає право пенсіонеру на отримання надбавки після досягнення у даному випадку сином позивача 18-річного віку, оскільки після досягнення повноліття така особа вважається працездатною.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта, що через досягнення сином позивача 18-річного віку підстав для нарахування спірної надбавки до пенсії не має, оскільки такі доводи ґрунтуються на вибірковому застосуванні положень пенсійного законодавства без їх системного зв`язку.

Суд наголошує, що у даному випадку пенсійний орган вирішуючи наявність правових підстав для нарахування та виплати вказаної надбавки повинен був керуватися не лише положеннями статті 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а й додатково врахувати приписи статті 30 цього ж Закону, які є застосованими до спірних правовідносин та передбачають можливість подальшого отримання надбавки зокрема за умови, що пенсія по втраті годувальника продовжує виплачуватися особі, яка перебуває на утриманні.

Поряд з цим колегія суддів зауважує, що досягнення непрацездатною особою, яка перебуває на утриманні непрацюючого пенсіонера 18-річного віку не є тією виключною обставиною, з якою Закон пов`язує відсутність у пенсіонера права на отримання надбавки, визначеної статтею 16 Закону № 2262-XІІ.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта, що син позивача не отримує пенсію по втраті годувальника, оскільки орган пенсійного забезпечення жодного належного доказу в розумінні КАС України щодо цього не надає, хоча саме пенсійний орган є розпорядником такої інформації з огляду на надані йому повноваження.

Суд також враховує, що підставою для відмови позивачу у нарахуванні вказаної надбавки зазначено лише досягнення сином позивача 18-річного віку та те, що він у такому випадку не вважається непрацездатною особою, інших підстав, в тому числі й неотримання сином позивача пенсії по втраті годувальника відповідачем не вказано (а.с. 13).

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що у контексті спірних правовідносин дії відповідача є протиправними, а позивач має право на отримання надбавки як непрацюючий пенсіонер, відповідно до положень статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Одеській області не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 квітня 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко