Справа № 420/9371/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/9371/22

Головуючий в І інстанції: Вовченко О.А.

Дата та місце ухвалення рішення:12.09.2022 р.

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Домусчі С.Д.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «СТАРС ТРАНС» до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області як територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року Приватне підприємство «СТАРС ТРАНС» звернулось до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області як територіального органу Державної служби України з безпеки на транспорті, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.06.2022 року №331416.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2022 року позов Приватного підприємства «СТАРС ТРАНС» задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.06.2022 року №331416.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказував на те, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Дніпропетровській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт № 326015 від 02.02.2022, відповідно до якого перевірка здійснена щодо транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 . Також апелянт зазначив, що під час перевірки було виявлене порушення, а саме відсутність переднього трафарету з написом маршруту на автотранспортному засобі, що є порушенням пункту 27 Постанови КМУ від 18.02.1997 р. №176. У зв`язку з виявленим порушенням до позивача були застосовані адміністративно-господарські санкції як до суб`єкта господарювання.

Апелянт в поданій апеляційній скарзі вказував на те, що відповідно до частини першої статті 39 Закону № 2344 автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

При цьому, як зазначає апелянт, обов`язкове розміщення у разі здійснення міжміських та міжнародних перевезень на передньому і боковому трафаретах - найменування початкового та кінцевого пунктів маршруту (у разі здійснення міжнародних перевезень інформація подається двома мовами у два рядки: верхній - українською, нижній - мовою держави, до якої здійснюється перевезення) передбачено п. 27 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176.

На думку апелянта, з огляду на те, що статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності у водія серед іншого також інших документів, передбачених законодавством України, оскаржувана постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Апелянт не погодився з твердженням суду першої інстанції про те, що ні в акті № 326015 від 02.02.2022 року, ні в оскаржуваній постанові не зазначено, які саме документи не надано позивачем, як автомобільним перевізником пасажирів. В свою чергу апелянт вказував на те, що матеріали перевірки складені за формою, встановленою постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422 «Деякі питання автомобільних перевезень пасажирів та вантажів», і в Акті від 02.02.2022 року № 326015 посадовою особою Укртрансбезпеки зазначено, що під час проведення перевірки виявлено відсутність трафарету з написом маршруту, необхідність наявності якого передбачена пунктом 27 Постанови № 176. Також апелянт посилався на те, що Разом із тим, не кожен дефект адміністративного акту робить його неправомірним.

Приватним підприємством «СТАРС ТРАНС» надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач виклав свої доводи та заперечення проти задоволення поданої Державною службою України з безпеки на транспорті апеляційної скарги.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, приватне підприємство «СТАРС ТРАНС» зареєстроване в якості юридичної особи 09.07.2008 року та здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 49.31 пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 49.32 надання послуг таксі, 49.39 інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у., 68.31 агентства нерухомості.

Згідно наданого до суду витягу з дозволу на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування серії ПО № 000627, виданого Державною службою України з безпеки на транспорті 19.11.2020 року, перевізник ПП «Старс Транс» здійснює перевезення пасажирів міжміським маршрутом Дніпро-Одеса.

02.02.2022 року посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Дніпропетровській області у м. Кривий ріг на автовокзалі (центральний) на маршруті Дніпро-Одеса було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, зокрема, перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

За результатами проведеної перевірки посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) в Дніпропетровській області складено акт №326015 від 02.02.2022 року, в якому зазначено про встановлення порушення, яке виразилось у відсутності переднього трафарету з написом маршруту українською мовою, що є порушенням пункту 27 Постанови КМУ від 18.02.1997 р. №176.

На підставі Акту №326015 від 02.02.2022 року відповідачем винесено постанову №331416 від 17.06.2022 року про застосування до ПП СТАРС ТРАНС адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн. за допущення порушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись з вказаною постановою про застосування штрафу, позивач оскаржив її до суду першої інстанції, посилаючись на її протиправність та необґрунтованість.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів та не навів доводів, що підтверджують наявність з боку позивача порушень, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі Закон № 2344-III).

Відповідно до ст. 3 цього Закону, він регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є, відповідно до ст. 5 Закону № 2344-III, створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно ст. 29 Закону № 2344-III автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За положеннями ст. 30 Закону № 2344-III, автомобільні перевізники обов`язані забезпечувати дотримання персоналом вимог законодавства про автомобільний транспорт; забезпечувати водіїв необхідною документацією; утримувати транспортні засоби в належному технічному та санітарному стані, забезпечувати їх своєчасне подання для посадки пасажирів та відправлення.

Нормами ст. 34 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до ст. 35 Закону № 2344-III, послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення. Послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Автобусні маршрути за видами сполучень поділяються на: міські, приміські, міжміські, міжнародні.

Автобусні маршрути за видами перевезень поділяються на: загального користування, спеціальних перевезень, нерегулярних перевезень.

Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту затверджує Кабінет Міністрів України.

Статтею 40 Закону № 2344-III визначено основні права та обов`язки водія автобуса, таксі, легкового автомобіля на замовлення, легкового автомобіля при перевезенні пасажирів. Так, водій автобуса зобов`язаний, зокрема, виконувати правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту загального користування і технічної експлуатації автобуса; мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством.

В свою чергу, статтею 60 Закону № 2344-III передбачено відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Як вбачається з оскаржуваної постанови до ПП «Старс Транс», як до автомобільного перевізника, було застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн. за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III. Вказане порушення, згідно змісту акту перевірки, полягає у відсутності переднього трафарету з написом маршруту українською мовою, що є порушенням пункту 27 Постанови КМУ від 18.02.1997 р. №176.

Згідно п. 27 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176, залежно від виду сполучення на автобусах розміщується визначена цими правилами інформація. Так, у разі здійснення міжміських та міжнародних перевезень на передньому і боковому трафаретах розміщується найменування початкового та кінцевого пунктів маршруту (у разі здійснення міжнародних перевезень інформація подається двома мовами у два рядки: верхній - українською, нижній - мовою держави, до якої здійснюється перевезення).

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 цього Закону, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином зазначеною статтею передбачено адміністративно-господарську відповідальність автомобільних перевізників саме за відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону.

В свою чергу статтею 39 Закону № 2344-III передбачено, на підставі яких документів виконуються пасажирські перевезення. Згідно норм цієї статті, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для регулярних пасажирських перевезень є:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Статтею 48 Закону № 2344-III передбачено, які документи повинні мати і пред`являти уповноваженим на здійснення контролю на автомобільному транспорті особам при здійсненні вантажних перевезень.

В даному випадку мова йде про здійснення позивачем саме пасажирських перевезень, а тому положення статті 48 Закону № 2344-III застосуванню у даному випадку не підлягають.

При цьому, колегія суддів зауважує, що посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області в акті перевірки не зазначено про встановлення факту ненадання водієм при проведенні перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт документів, обов`язкова наявність яких передбачена, зокрема, статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» при здійсненні пасажирських перевезень, відповідальність за що передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III.

В свою чергу, встановлене відповідачем порушення пункту 27 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ від 18.02.1997 №176 не може бути розцінено як ненадання водієм документів, передбачених законодавством.

Виявлене відповідачем порушення не містить ознак порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність застосування до ПП «Старс Транс» адміністративно-господарського штрафу відповідно до зазначеної норми статті 60 Закону № 2344-III.

Крім того, колегія суддів враховує доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу стосовно того, що порушення Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою КМУ від 18.02.1997 №176 утворює самостійний склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 1331 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що певні дефекти акту не свідчать про його неправомірність не приймаються до уваги колегією суддів, з огляду на те, що в даному випадку в акті перевірки не зафіксовано порушення, вчинення якого є підставою застосування відповідальності згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, що безпосередньо впливає на правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що постанова Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області від 17.06.2022 року №331416 про застосування до ПП «Старс Транс» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже за наслідками апеляційного перегляду даної справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПП «Старс Транс».

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 31.05.2023 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: І.О. Турецька