Справа № 560/1890/23
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1890/23
РІШЕННЯ

іменем України

31 травня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції , Державної установи "Дніпровська виправна колонія (№89)" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення (заробітної плати) у розмірі двох третин посадового окладу за час простою державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" начальнику відділу нагляду і безпеки цієї установи - ОСОБА_1 за період часу з 01.07.2022 по 01.02.2023, а також додаткової винагороди згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період часу з 24.02.2022 по 01.10.2022.

2. Зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції нарахувати та виплатити начальнику відділу нагляду і безпеки державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі двох третин посадового окладу за час простою за період з липня 2022 по лютий 2023 у сумі 28586,67 грн., а також виплатити додаткову винагороду згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період часу з 24.02.2022 по 01.10.2022 у сумі 490000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи.

3. Зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції виплатити начальнику відділу нагляду і безпеки державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000 гр.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання наказу Міністра юстиції України 18.05.2022 начальником державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" видано Наказ "Про встановлення простою у роботі державної установи "Веселівський виправний центр (№8)", згідно якого, зокрема, зобов`язано головного бухгалтера установи забезпечити оплату часу простою персоналу установи у розмірі двох третин посадового окладу на підставі наказу керівника. Починаючи з липня 2022, виплата грошового забезпечення та заробітної плати співробітникам виправного

центру не проводилась, тому утворилася заборгованість з липня 2022 по даний час, яка становить 518586,67 грн. Позивач зазначає, що внаслідок таких дій з боку структурних підрозділів Департаменту з питань виконання покарань Міністерства юстиції України, позивач внаслідок подальшого перебування на військовій службі не може працевлаштуватись на будь-яку іншу роботу (заборона щодо суміщення посад), однак за основним місцем роботи йому не виплачується ані зарплата, ані здійснюються заходи щодо працевлаштування на новій роботі в іншій місцевості. Позивач зазнав моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 100000 грн. та просить її стягнути із відповідача.

На адресу суду від відповідача - Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ним не допущено жодного порушення прав позивача, про які зазначається у позовній заяві. Вказує, що за відомостями, наданими державною установою "Веселівський виправний центр (№8)", державна установа "Дніпровська виправна колонія (№89)" провела виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 25.04.2022. Надалі, починаючи з липня керівництво виправного центру на зв`язок не виходило, відвідування установи, через ведення бойових дій, неможливо. Організація виплати грошового забезпечення та заробітної плати персоналу державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" без участі самої установи та надання ними розрахунково-платіжних відомостей є неможливою. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач - Державна установа "Дніпровська виправна колонія (№89)" подав відзив на позов, в якому вказує, що на підставі пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 22.06.2022 №1347/7 державній установі "Дніпровська виправна колонія (№89)" було надано повноваження розпорядника бюджетних коштів державній установі "Веселівський виправний центр (№8)" в частині проведення розрахунково-касових операцій з оплати праці, забезпечивши грошове забезпечення за червень 2022 персоналу державної установи "Веселівський виправний центр (№8)". Згідно відомості, 01.07.2022 державною установою "Дніпровська виправна колонія (№89)" було здійснено проведення розрахунків з персоналом установи за червень місяць. Доповнень та змін до вищезазначеного наказу, щодо забезпечення виплати заробітної плати, грошового забезпечення персоналу державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" до установи не надходило. Тому, станом на 09.05.2023 державній установі "Дніпровська виправна колонія (№89)" не відомо, яким чином здійснюється забезпечення з виплати заробітної плати, грошового забезпечення персоналу державної установи "Веселівський виправний центр (№8)". Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених до Державної установи "Дніпровська виправна колонія (№89)".

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 09.02.2023 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 26.04.2023 суд залучив до участі у справі №560/7074/22 співвідповідача - Державну установу "Дніпровська виправна колонія (№89)".

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 11.07.2007 прийнятий на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України у державну установу "Веселівський виправний центр (№8)" та проходить службу на посаді начальника відділу нагляду і безпеки ДУ "Веселівський виправний центр (№8)" по даний час.

13.05.2022 Міністром юстиції відповідно до статей 34, 113 КЗпП України, Указу Президента України від 24.04.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", з урахуванням норм Постанови КМ України від 07.03.2022 №221 "Деякі питання оплати праці працівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з державного бюджету, в умовах воєнного стану" видано наказ №1951/5 від 13.05.2022 "Про оголошення простою установ виконання покарань, слідчих ізоляторів та медичних реабілітаційних центрів, які тимчасово знаходяться на непідконтрольній Україні територїї".

Відповідно до пункту 3 указаного Наказу Міністерством юстиції України оголошено простій з 14.05.2022 до закінчення дії воєнного стану серед інших і державній установі "Веселівський виправний центр (№8)" та дозволено працівникам указаних установ до закінчення простою бути відсутніми на робочих місцях та не виконувати дистанційну роботу поза межами адміністративних будівель зазначених установ. Зобов`язано керівників державних установ, у тому числі і ДУ "Веселівський виправний центр (№8)" забезпечити оплату часу простою працівників усіх установ у розмірі 2/3 посадового окладу.

На виконання наказу Міністра юстиції України 18.05.2022 начальником державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" видано Наказ №46/ос-22 "Про встановлення простою у роботі державної установи "Веселівський виправний центр (№8)", зі змісту якого у зв`язку із тимчасовим знаходженням державної установи на непідконтрольній Україні території:

- оголошено простій з 14.05.2022 до закінчення дії воєнного стану для всього персоналу державної установи "Веселівський виправний центр (№8)";

- дозволено працівникам установи до закінчення простою бути відсутніми на робочих місцях та не виконувати дистанційну робочу поза межами адміністративної будівлі установи;

- зобов`язано головного бухгалтера установи забезпечити оплату часу простою персоналу установи у розмірі двох третин посадового окладу на підставі наказу керівника;

- дозволено видати трудові книжки працівників установи за їх бажанням.

В серпні 2022 позивач разом із сім`єю прибув до Хмельницької області та став на облік як внутрішньо переміщена особа.

З червня 2022 всі виплати позивачеві з місця роботи припинені, тому з метою отримання відомостей стосовно причин невиплати заробітної плати, а також суми заборгованості, позивач звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України (м. Київ) та Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Згідно із отриманої відповіді від 21.09.2022 адміністрація Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції повідомило, що видатки на виплату грошового забезпечення та заохочень особам рядового і начальницького складу проводяться за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2 і 12 "Видатки забезпечення військовослужбовців".

Міністерство юстиції України за результатом розгляду скарги позивача на дії відповідача повідомило, що Наказом Міністерства юстиції України від 22.06.2022 №1347/7 державній установі "Дніпровська виправна колонія (№89)" надано повноваження розпорядника бюджетних коштів Виправного центру №8 в частині проведення розрахунково-касових операцій з оплати праці за червень місяць 2022.

Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей наданих Виправним центром №8 за червень 2022 ДУ "Дніпровська виправна колонія (№89)" провела виплату грошового забезпечення за червень 2022 та заробітної плати за другу половину червня 2022 (зарахування вищевказаних виплат відбулося 01.07.2022).

Згідно з відомостями, Виправним центром державна установа "Дніпровська виправна колонія (№89)" проведено виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови КМ України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 24.02.2022 по 25.04.2022. Починаючи з липня керівництво виправного центру на зв`язок не виходило. Виплата грошового забезпечення та заробітної плати співробітникам виправного центру не проводилась.

Через неподання установою відповідних підтверджуючих документів, Міжрегіональне управління позбавлено можливості прийняти участь у вирішенні питання виплати співробітникам установи заробітної плати та грошового забезпечення з липня 2022. У зв`язку із зазначеними вище причинами додаткова

винагорода за нормами постанови КМ України від 28.02.2022 №168 також не виплачувалась.

Вважаючи безпідставним та незаконним нездійснення нарахування та виплати йому заробітної плати за час простою державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" у період часу з липня 2022 по даний час, а також спричинену моральну шкоду за указаних обставин у розмірі 100000,00 грн., позивач звернувся до суду із цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 43 Конституції України кожна особа мас право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плаза - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із положеннями статті 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) (стаття 113 КЗпП України).

Відповідно до статті 4 Закону України "Про оплату праці" джерелом коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, грантів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Суб`єктами організації оплати праці є: органи державної влади та місцевого самоврядування; роботодавці, організації роботодавців, об`єднання організацій роботодавців або їх представницькі органи; професійні спілки, об`єднання професійних спілок або їх представницькі органи; працівники.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оплату праці" оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Стаття 34 Закону України "Про оплату праці" гарантує компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, яка провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 6 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" визначено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладав охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальні органи управління, установи виконання покарань, слідчі ізолятори, навчальні заклади, заклади охорони здоров`я, підприємства установ виконання покарань, інші підприємства, установи та організації, створені для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України, є юридичними особами, мають печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в установах банків.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України Кабінетом Міністрів України утворюються територіальні органи управління - управління (відділи) в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві та Київській області, місті Севастополі.

Територіальні органи управління здійснюють керівництво оперативно-службовою та фінансово-господарською діяльністю підпорядкованих їм органів і установ та виконують функції, передбачені положеннями про територіальні органи управління.

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Статтею 23 Закону передбачено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 24 Закону фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до пункту 30 Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №925/5 від 28.03.2018, час проходження служби особи рядового чи начальницького складу в органах та установах, яким оголошено простій, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин посадового окладу.

З матеріалів справи встановлено, що у зв`язку із встановлення простою у роботі державної установи "Веселівський виправний центр (№8)", зобов`язано головного бухгалтера установи забезпечити оплату часу простою персоналу установи у розмірі двох третин посадового окладу на підставі наказу керівника.

Згідно відомостей, 01.07.2022 державною установою "Дніпровська виправна колонія (№89)" було здійснено проведення розрахунків з персоналом державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" за червень 2022.

Починаючи з липня 2022, виплата грошового забезпечення та заробітної плати співробітникам виправного центру не проводилась, тому утворилася заборгованість.

Зазначений факт не спростовує також і відповідач.

Враховуючи положення чинного законодавства, об`єктивні обставини у справі суд вважає безпідставним та незаконним невжиття відповідачем заходів щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за час простою державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" у період часу з липня 2022 по даний час, тому, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції вжити заходи щодо нарахувати та виплатити начальнику відділу нагляду і безпеки державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі двох третин посадового окладу за час простою за період з липня 2022 по лютий 2023.

Наданий позивачем розрахунок суми заборгованості з виплати заробітної плати за час простою державної установи, суд не бере до уваги та зазначає, що суд не може підміняти процедуру нарахування заробітної плати та адміністративного суб`єкта, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень.

Суд є правозастосовчим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Щодо виплати додаткової винагороди згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період часу з 24.02.2022 по 01.10.2022 у сумі 490000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (в редакції від 28.02.2022) було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби. Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації. Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 було внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", доповнивши абзац перший після слів "та поліцейським" словами ", а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка",".

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 дана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Суд зазначає, що вказана додаткова винагорода осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби залежить саме від факту несення служби та здійснюється лише за умови виконання ними своїх посадових обов`язків (несення служби у вигляді чергувань, нарядів тощо) і здійснюється за місцем служби.

Крім того, для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень повинен бути факт залучення до участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до Наказу №46/ос-22 "Про встановлення простою у роботі державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" оголошено простій з 14.05.2022 до закінчення дії воєнного стану для всього персоналу державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" та дозволено працівникам установи до закінчення простою бути відсутніми на робочих місцях та не виконувати дистанційну робочу поза межами адміністративної будівлі установи.

За відомостями, наданими державною установою "Веселівський виправний центр (№8) державна установа "Дніпровська виправна колонія (№89)" провела виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 по 25.04.2022.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, в серпні 2022 позивач разом із сім`єю прибув до Хмельницької області та став на облік як внутрішньо переміщена особа.

Доказів виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків (несення служби у вигляді чергувань, нарядів тощо) за місцем служби, що є обов`язковою умовою для здійснення виплати додаткової винагороди для осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби згідно постанови Кабінету Міністрів України №168, позивач не надав.

Враховуючи встановлене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги позивача щодо зобов`язання Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції нарахувати та виплатити начальнику відділу нагляду і безпеки державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" ОСОБА_1 додаткову винагороду згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період часу з 24.02.2022 по 01.10.2022 у сумі 490000 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 100000 грн, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд дійшов висновку, що позивачем під час розгляду справи не надано достатньо доказів про спричинення моральної шкоди та обґрунтування її розміру.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що позивач частково довів, а відповідач не спростував правомірність заявлених позовних вимог, тому, наявні правові підстави для їх часткового задоволення.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо не вжиття заходів щодо нарахування та виплати грошового забезпечення (заробітної плати) у розмірі двох третин посадового окладу за час простою державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" начальнику відділу нагляду і безпеки цієї установи - ОСОБА_1 за період часу з 01.07.2022 по 01.02.2023.

Зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції вжити заходи щодо нарахувати та виплатити начальнику відділу нагляду і безпеки державної установи "Веселівський виправний центр (№8)" ОСОБА_1 грошове забезпечення у розмірі двох третин посадового окладу за час простою за період з 01.07.2022 по 01.02.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 травня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Південно-Східне Міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Короленка, буд. 4, м.Дніпро, 49000 , код ЄДРПОУ - 40867332) Державна установа "Дніпровська виправна колонія (№89)" (вул. Данили Галицького, буд. 1, м.Дніпро, 49102 , код ЄДРПОУ - 40111732)

Головуючий суддя В.В. Матущак