Справа № 160/2335/23
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2023 року Справа № 160/2335/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, з урахуванням уточнень до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувати її періоди роботи: з 25.09.1989 року по 01.09.1995 року шліфувальником скловиробів у Вільногірському заводі електровакуумного скла, якій було перейменованого в завод «ЕКМА», з 14.01.1999 року по 15.10.2000 року заточником, з 12.06.2003 року по 17.12.2006 року гумівником металовиробів у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, який було реорганізовано в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 та призначити пенсію на пільгових умовах за віком за списком № 2, відповідно до п. 2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дати досягнення віку 54 років.
Від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування правової позиції зазначає, що ОСОБА_2 28.12.2022 подано заяву та інші документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до частини другої статті 114 Закону. За результатами розгляду документів, страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 9 місяців 10 днів, пільговий стаж за Списком №2 становить 9 років 6 місяців 3 дні, чого недостатньо для призначення пільгової пенсії. Період з 25.09.1989 року по 01.09.1995 року зараховано частково відповідно до рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.12.2022 року № 6, а саме підтверджено періоди роботи з 25.09.1989 роботи по 18.11.1994, з 01.12.1994 по 30.06.1995 для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2. Періоди роботи з 14.01.1999 року по 15.10.2000 року та з 12.06.2003 року по 17.12.2006 року відповідно до довідки від 25.08.2022 року №251. Відповідно до вищезазначеної довідки до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період відпустки без збереження заробітної плати, а саме: 26.11.2003 року, з 10.11.2004 року по 12.11.2004 року, 08.06.2005 року, 09.09.2005 року. Окрім того, до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано перерви в атестації робочих місць, а саме: з 25.01.2000 року по 15.10.2000 року та з 13.03.2006 року по 17.12.2006 року. Таким чином, у Головного управління відсутні підстави для призначення пенсії Позивачці за Списком №2 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на пільгових умовах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 15.05.2023 припадає на період перебування судді на лікарняному, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем 22.05.2023р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 25.09.1989 року по 01.09.1995 року працювала шліфувальником скловиробів у Вільногірському заводі електровакуумного скла, перейменованого наказом комітету Держоборонипромаш від 23.01.1992 року № 48 в завод «ЕКМА». З 14.01.1999 року по 15.10.2000 року позивач працювала заточником, а з 12.06.2003 року по 17.12.2006 року гумівником металовиробів у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, який було реорганізовано в 2004 році в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат». Загальний, стаж роботи позивача станом на 17.11.2022 року, складав 34 роки 9 місяців 10 днів, що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи.
Вказане підтверджується записами трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 25.09.1989р. та архівними витягами зі списку по Вільногірському заводу електровакуумного скла від 08.09.1989 року з наказу по заводу «ЕКМА» від 29.08.1994 року №124 та додатком №2 до вказаного наказу, відповідно до яких, роботи які я виконувала, це роботи «шліфування скловиробів вручну», довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.04.2022 року № 53 виданої ПрАТ AT «Юкрейніан Кемікал Продактс» яке є правонаступником ЗАТ «Кримський Титан».
28.12.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (54 роки 1 місяць), звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області з заявою про призначення пенсії з 17.11.2022 року на пільгових умовах за Списком № 2 згідно ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Винницької області №77 від 04.01.2023 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вищезазначеної заяви від 28.12.2022 року.

У вказаному оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 34 роки 9 місяців 10 днів, в тому числі за списком №2 - 9 років 6 місяців 3 дні. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу зараховано всі періоди роботи, з урахуванням перерв в проведені атестацій робочий місць та відпусток без збережена заробітної плати. Крім того, до заяви про призначення пенсії, не долучено наступної після 13.03.2001р. копії наказу про проведення атестації робочого місця.

Висновок: відмовити в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 16 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До внесення змін Законом № 213-VIII у статтю 13 Закону № 1788-ХІІ було встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058~IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Абзацом 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно абзацу 2 п.2) ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Згідно з ст.62 Закону №1788-XII та ч.1 ст.48 КЗпП України, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (надалі Порядок № 18-1).

Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Так у п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до вказаного вище Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правилами п.3 Порядку №637 в редакції станом на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року.

Таким чином, системний аналіз зазначених положень, дає підстави дійти обґрунтованого висновку, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Також, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому, власне, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Також суд зазначає, що в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 Верховний Суд вказав, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

З огляду на діючі норми, законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16-а.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 25.09.1989 року по 01.09.1995 року працювала шліфувальником скловиробів у Вільногірському заводі електровакуумного скла, перейменованого наказом комітету Держоборонипромаш від 23.01.1992 року № 48 в завод «ЕКМА». З 14.01.1999 року по 15.10.2000 року позивач працювала заточником, а з 12.06.2003 року по 17.12.2006 року гумівником металовиробів у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, який було реорганізовано в 2004 році в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат». Загальний, стаж роботи позивача станом на 17.11.2022 року, складав 34 роки 9 місяців 10 днів, що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

Вказане підтверджується записами трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 25.09.1989р. та архівними витягами зі списку по Вільногірському заводу електровакуумного скла від 08.09.1989 року з наказу по заводу «ЕКМА» від 29.08.1994 року №124 та додатком №2 до вказаного наказу, відповідно до яких, роботи які я виконувала, це роботи «шліфування скловиробів вручну», довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.04.2022 року № 53 виданої ПрАТ AT «Юкрейніан Кемікал Продактс» яке є правонаступником ЗАТ «Кримський Титан».

Вищевказані роботи які виконувала позивач, відносилися до робіт з шкідливими та тяжкими умовами праці встановленими Списком № 2 та були передбачені розділом 21900000 "VIII. Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів, Списку №2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, - шліфувальники скловиробів, які виконують роботу вручну (код 2190100а-19669) та розділом 21900000 VIII. Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів, підрозділу 1 Підготовка шихти, виробництво усіх видів скла, скловиробів та шлакоситалу Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, - шліфувальники скловиробів, обдиральники, обдиральники заготовок відбивачів, шліфувальники-алмазники, шліфувальники-гранувальники, - зайняті шліфуванням скловиробів вручну (код 2190100а-19669). Також, передбачені розділом 21500000 XIV Металообробка Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. № 162, - робітники, зайняті на обдиранні, точінні різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом (код 2151200а-1753а) та передбачені розділом XIV Оброблення металу Списку № 2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 p. №36, - гумівники металовиробів (код 14.12а).

Таким чином, вказаними вище документами підтверджено, що позивач станом на 17.11.2022 року мала стаж за Списком № 2 робіт з шкідливими та тяжкими умовами праці 11 років 5 місяців 13 днів та загальний стаж роботи 34 роки 9 місяців 10 днів, що відповідачем не заперечується.

Щодо не долучення позивачем наступної після 13.03.2001р. копії наказу про проведення атестації робочого місця, що стало підставою для не врахування спірного періоду роботи до пільгового стажу. Суд зазначає наступне.

За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N442 (далі Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, п.11 Порядку №442 передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.

При цьому пунктом 4.2 Порядку №383, визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 16.09.2014р. у справі №21-307а14, а також Верховним Судом у постанові від 23.01.2018р. у справі №732/2003/14.

Також, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а, зазначено, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем-1 протиправно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного стажу її роботи з 25.09.1989 року по 01.09.1995 року шліфувальником скловиробів у Вільногірському заводі електровакуумного скла, якій було перейменованого в завод «ЕКМА», з 14.01.1999 року по 15.10.2000 року заточником, з 12.06.2003 року по 17.12.2006 року гумівником металовиробів у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті, якій було реорганізовано в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, оскільки стаж роботи позивача підтверджено відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що відповідач-1 при винесенні рішення про відмову у призначенні пенсії № 77 від 04.01.2023 року діяв не на підставах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні питання щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд виходить із того, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, на підставі частини другої статті 9 КАС України, оскільки оскаржуване рішення № 77 від 04.01.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання відповідача-2 зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України: з 25.09.1989 року по 01.09.1995 року шліфувальником скловиробів у Вільногірському заводі електровакуумного скла (перейменований в завод «ЕКМА»), з 14.01.1999 року по 15.10.2000 року заточником, з 12.06.2003 року по 17.12.2006 року гумівником металовиробів у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (реорганізований в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат») до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити та нарахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що спірне рішення відповідача-1 прийняте без повного з`ясування обставин справи та інших документів наданих позивачем, самостійно здійснивши розрахунок стажу позивача для призначення пенсії, суд перебере на себе повноваження Пенсійного фонду, який наділений дискреційними повноваженнями на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), що є неприпустимим, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної вимоги.

Також на даному етапі зазначена вимога позивача є передчасною.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками викладеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.10.2019р. по справі №804/3646/18.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При цьому, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-2 зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України: з 25.09.1989 року по 01.09.1995 року шліфувальником скловиробів у Вільногірському заводі електровакуумного скла (перейменований в завод «ЕКМА»), з 14.01.1999 року по 15.10.2000 року заточником, з 12.06.2003 року по 17.12.2006 року гумівником металовиробів у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (реорганізований в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат») до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з врахуванням висновків суду в даній справі.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача сплачену ним суму судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 358 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21028, м.Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 77 від 04.01.2023 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за віком як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України: з 25.09.1989 року по 01.09.1995 року шліфувальником скловиробів у Вільногірському заводі електровакуумного скла (перейменований в завод «ЕКМА»), з 14.01.1999 року по 15.10.2000 року заточником, з 12.06.2003 року по 17.12.2006 року гумівником металовиробів у Вільногірському державному гірничо-металургійному комбінаті (реорганізований в ЗАТ «Кримський Титан» філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат») до робіт із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 28.12.2022р., з врахуванням висновків суду в даній справі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21028, м.Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 358,00грн. (триста п`ятдесят вісім гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 358,00грн. (триста п`ятдесят вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова