Справа № 420/10614/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
02 червня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01.01.2018 основного розміру пенсії позивача під час її перерахунку з 90% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення, зобов`язання відповідача з 01.01.2018 року перерахувати та виплачувати позивачу пенсію в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення, визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії з 01.04.2019 з врахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року 342262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112023 від 01.02.2023, зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати з 01.04.2019 року пенсію позивачу виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення на підставі виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки №ЮО112023 від 01.02.2023 з врахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року 342262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за посадою, яку позивач займав на дату звільнення зі служби, з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою cуду від 15 травня 2023 року вказаний позов залишено без руху та позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання позивачем до Одеського окружного адміністративного заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, докази в обґрунтування позовних вимог у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.
На виконання ухвали суду від 15 травня 2023 року позивач надав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій просив поновити строк звернення до суду, зазначивши, що правовідносини, що є предметом даного спору виникли з перерахунку пенсії, а тому право позивача, з урахуванням заявлених позовних вимог не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог ч. 3 ст. 51 Закону №2262-ХІІ. Крім того, виходячи з принципу «належного врядування» пенсіонер, який отримує пенсію виходить з презумпції, що її розмір визначено відповідно до закону. Пенсіонер не має розумних причин сумніватися у добросовісності дій працівників Пенсійного фонду. Порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення, що допущене уповноваженими н перерахунок пенсії органами має характер триваючої дії та існує і на даний час адже щомісячно позивач отримує пенсію у меншому розмірі. Тобто, порушення права, за захистом якого позивач звернувся до суду має триваючу дію, не припинене й досі, а тому не може мати вихідної дати для обчислення строку звернення до суду. Крім того, позивач зазначає, що введенням правового режиму воєнного стану перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з практичною можливістю дотримання позивачем процесуальних строків звернення до суду з даним предметом спору. Позивач станом на лютий 2022 року фактично проживав у м. Ірпінь Київської області. У зв`язку із тим, що 24.02.2022 року розпочалися активні бойові дії н території Київської області, позивач задля збереження свого життя та своїх рідних був змушений евакуюватися з території фактичного місця проживання та тимчасово виїхати за кордон. Лише після повернення із-за кордону у 2023 році позивач зміг розпочати реалізацію свого права на захист своїх порушених прав у судовому порядку.
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд виходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Водночас, у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17, від 19.06.2018 у справі №646/6250/17 та від 15.09.2020 у справі № 635/7878/16 сформульовано правову позицію, згідно якої пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), відтак до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину першу статті 122 КАС України та при визначенні права позивача на звернення до адміністративного суду керуватися строками, визначеними в інших законах, зокрема, законах України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою, і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).
Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.
У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).
При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави. Відтак, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 р. у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі № 522/2738/17, від 09.07.2019 р. у справі 676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.09.2020 р. у справі № 635/7878/16, від 30.10.2018 р. у справі № 493/1867/17, від 22.01.2019 р. у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017) та від 22.11.2019 р. у справі №1140/3136/18.
Таким чином, задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, розглядається судом як поважна причина при вирішенні питання поновлення строку звернення до суду в спірних правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.
З огляду на викладене та, вирішуючи питання строку звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі, суд дійшов висновку про застосування вказаного вище правового підходу про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та необхідності у його поновленні.
Таким чином, враховуючи приписи наведеної статті закону, суд доходить висновку, що заява позивача про поновлення строку звернення до суду підлягає задоволенню.
Позивач усунув недоліки, через які позовну заяву було залишено без руху.
Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 КАС України.
Керуючись ст. ст. 12, 160, 161, 171, 248, 262 КАС України, суддя, -
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.
Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та відкрити спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду у строк до 29 червня 2023 року належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Визначити сторонам строк для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
Розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та справу буде розглянуто у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.
Копію ухвали направити учасникам справи, разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов`язки.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.
Суддя Леонід СВИДА