Справа № 720/2248/22
Суддя: Оленчук І. В.
Дата ухвалення: 2023-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/2248/22
Провадження № 2-а/720/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2022 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В.,

секретаря Лупу Д.В.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Лавко Ганни Ігорівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності до відповідача інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Лавко Ганни Ігорівни, посилаючись на те, що 26.10.2022 року постановою інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Лавко Ганни Ігорівни серія ЕАР № 6080156 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки 26 жовтня 2022 року, близько 22:30 год. він повертався до дому з роботи у районі споруд за річкою Прут по об`їзній дорозі м. Чернівці у напрямку м. Новоселиця. Його зупинила патрульна поліція та пред`явила звинувачення у порушення правил дорожнього руху, а саме: перетин суцільної лінії, яке він нібито здійснив, оскільки їхав попереду автомобіля патрульної поліції. Після зупинки транспортного засобу він надав пояснення інспектору, що нічого не порушував, оскільки вантажівка, яка їхала попереду нього, рухалася зі швидкістю менше ніж 30 км. на годину так як була дуже завантаженаНезважаючи на його прохання і пояснення про те, що він не порушив ПДР, а відтак, не має підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, поліцейський чоловічої статі (прізвище не почув через шум транспортних засобів) наказав йому вийти з автомобіля та надати документи для оформлення порушення ч. 1 ст. 122 ГІДР.

Окрім того, під час розмови поліцейський почав шукати інше порушення та запитав чому не горить освітлення номерного знаку, але він наголосив, щоб виключили фари на патрульному авто і тоді побачать, що у нього освітлення працює. Після того як це було зроблено поліцейські переконалися, що і цього порушення не підтверджується. В подальшому, на прохання припинити розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю двох заявлених і надуманих порушень інспектор патрульної поліції почав оформляти порушення та оголосив постанову про накладення адміністративного штрафу. Після запитання до інспектора патрульної поліції чи є докази того, що він порушив ПДР за тими звинуваченнями, що були йому оголошені, працівник поліції раптово каже що ні, таких доказів немає, а тому скасовує попередню постанову та оголосив іншу постанову про порушення ч. 2 ст. 122 ПДР та наклав штраф у розмірі 510 грн. за не ввімкнення аварійної сигналізації під час зупинки працівниками поліцій.

Оскільки, усні пояснення не влаштували Відповідача внаслідок чого ним було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач звертає увагу суду на те, що безпосередніх доказів (фото та відео), що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліпленням водія світлом фар на яких відображений факт порушення п. 9.9 (а) Правил дорожнього руху України інспектор поліції не надав.

Позивач також просить суд звернути увагу на те, що під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі були допущені чисельні порушення, що призвело до грубого порушення його законних прав.

Позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора поліції, вважає себе невинним, постанову серія ЕАР № 6080156 від 26.10.2022 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

На основі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову серія ЕАР № 6080156 від 26.10.2022 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження по адміністративній справі закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, про що наявні підтвердження в матеріалах справи, разом з тим до початку розгляду справи від нього надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розгляд справи провести у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча неодноразово належним чином був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, про що наявні підтвердження в матеріалах справи, разом з тим надав відзив згідно якого вважає, що зміст позовної заяви у даній справі не відповідає фактичним обставинам, не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі, в зв`язку з чим, просить прийняти відзив на позовну заяву, відмовити у задоволенні позовних вимог та проводити розгляд справи без участі відповідача.

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши доводи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАР № 6080156 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 26.10.2022 року о 22:56 годині м. Чернівці траса об`їзна 504 км. Останній не ввімкнув аварійний світловий сигнал після зупинки працівниками поліції, чим порушив вимоги п. 9.9 (б) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мереж є компетенцією поліції (посадової особи поліції).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 9.9 (6) Правил дорожнього руху України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В постанові зазначено що, серії ЕАР № 6080156 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 26.10.2022 року о 22:56 годині м. Чернівці траса об`їзна 504 км. Останній не ввімкнув аварійний світловий сигнал після зупинки працівниками поліції, чим порушив вимоги п. 9.9 (б) Правил дорожнього руху України..

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано жодних доказів на підтвердження власної позиції. Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд критично оцінює відзив представника відповідача на позовну заяву та те, що відповідачем не надано відеозапис з форменого одягу працівника патрульної поліції який міг би підтвердити факт вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку із закінченням строку його зберігання.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу та мають бути покладені в основу даного рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та визнання дій відповідача протиправними.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом.

Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно приписів ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 18 ч. 1 п. 1, 2 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 9 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції, встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання, чого в даному випадку інспектором поліції дотримано не було.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 .

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Лавко Ганни Ігорівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 6080156 від 26 жовтня 2022 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Оленчук