Справа № 420/14711/22
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 червня 2023 року

м. Київ

справа № 420/14711/22

адміністративне провадження № К/990/17720/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі № 420/14711/22 за позовом ОСОБА_1 до Чорноморського міського голови Гуляєва Василя Олександровича, Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів, в якому просив визнати протиправним та скасувати розпорядження Чорноморського міського голови Гуляєва Василя. Олександровича № 143-к від 20 вересня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 на підставі проведеного службового розслідування»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальниці Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з 21 вересня 2022 року;

- стягнути з Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 вересня 2022 року до дати прийняття рішення по суті в даній справі;

- допустити рішення в даній справі до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальниці Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з 21 вересня 2022 року та стягнення на користь ОСОБА_1 з Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах одного місяця;

- стягнути солідарно з Чорноморського міського голови Гуляєва Василя Олександровича та Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди;

- стягнути солідарно з Чорноморського міського голови Гуляєва Василя Олександровича та Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 16 736 (шістнадцять тисяч сімсот тридцять шість) грн 70 коп., з яких: судовий збір за матеріальну вимогу у вигляді грошової компенсації моральної шкоди у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 грн.; судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 744 (сімсот сорок чотири) грн 30 коп.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Чорноморського міського голови Гуляєва Василя Олександровича № 143-к від 20 вересня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 на підставі проведеного службового розслідування».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальниці Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з 21 вересня 2022 року.

Стягнуто з Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 вересня 2022 року по 18 січня 2023 року (по день ухвалення рішення) у розмірі 127990 гривень 36 копійок, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальниці Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області з 21 вересня 2022 року та в частині стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 32741 гривень 80 копійок з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Чорноморської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1736 грн 70 копійок.

Стягнуто з Чорноморської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу 5000 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

16 травня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій, відповідач покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок пунктів 66-70 постанови Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №240/7387/19, за яким у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд має повернути справу на новий розгляд.

Верховний Суд наголошує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).

Підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки судів, рішення яких оскаржуються, із одночасним зазначенням положень (пункту, частини, статті) закону або іншого нормативно-правового акта, який застосований цими судами при прийнятті відповідного висновку. Це дозволяє суду касаційної інстанції на виконання вимог статті 341 КАС України перевірити правильність застосування норм матеріального і процесуального права у конкретній справі.

При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, в яких аналогічними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і, відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом апеляційної інстанції у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Так, при встановленні доцільності посилання на постанову Верховного Суду на яку посилається скаржник у касаційній скарзі як підставу для перегляду оскаржуваного рішення за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, кожен правовий висновок Верховного Суду потребує оцінки на релевантність у двох аспектах: чи є правовідносини подібними та чи зберігає ця правова позиція юридичну силу до спірних правовідносин, зважаючи на редакцію відповідних законодавчих актів.

У такому випадку правовий висновок розглядається "не відірвано" від самого рішення, а через призму конкретних спірних правовідносин та відповідних застосовуваних редакцій нормативно-правових актів.

В касаційній скарзі заявником зазначено, що позивач ніколи не працювала в органі місцевого самоврядування - Чорноморській міській раді Одеського району Одеської області код: 25932851, юридична адреса м. Чорноморськ, пр-т Миру, 33, а працювала та була звільнення з органу місцевого самоврядування - Управління соціальної політики Чорномоської міської ради Одеського району Одеської області код:03194743, юридична адреса м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 8-А.

Перевіривши викладені доводи, Верховний Суд зазначає наступне.

Так, у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №240/7387/19 було зазначено, що у відзиві на касаційну скаргу, відповідач вказав як на одну із підстав скасування рішення суду першої інстанції у даній справі те, що позивачем невірно визначений відповідач по справі - Виконавчий комітет Житомирської міської ради, щодо вимоги про скасування розпорядження про звільнення та вимоги про поновлення на роботі, так як оскаржуване розпорядження, в силу статті 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видане саме міським головою.

Також, як зазначив Верховний Суд у постанові від 31 серпня 2022 року у справі №240/7387/19, судами першої та апеляційної інстанцій не обґрунтовано відхилення доводів відповідача щодо необхідності залучення до участі у справі другого відповідача - Житомирського міського голову, та не встановлено обставин щодо того, хто в силу вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" повинен бути належним відповідачем щодо заявленої позовної вимоги - про визнання неправомірним розпорядження Житомирського міського голови від 15 квітня 2019 року №396.

Водночас, у справі, що розглядається (№ 420/14711/22), в судах попередніх інстанцій відповідачами були Чорноморський міський голова Гуляєв Василь Олександрович та Чорноморська міська рада Одеського району Одеської області.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 серпня 2022 року головою Чорноморської міської ради прийнято розпорядження №239 «Про проведення службового розслідування стосовно начальника управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_1»

Відповідно до зазначеного розпорядження вирішено провести службове розслідування відносно начальника управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_1 щодо можливої підміни трудових відносин цивільно-правовими.

За результатами службового розслідування складено акт від 09 вересня 2021 року.

На підставі акту службового розслідування від 09 вересня 2022 року Чорноморською міською головою Василем Гуляєвим прийнято розпорядження від 20 вересня 2022 року №143 - К, яким звільнено ОСОБА_1 20 вересня 2022 року з посади начальника управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського район Одеської області за порушення Присяги посадової особи місцевого самоврядування ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Отже, у даній справі позивач звернулася, зокрема до Чорноморського міського голови Гуляєва Василя Олександровича як особи, яка прийняла розпорядження від 20 вересня 2022 року №143 - К, яким звільнено позивача.

У справі №240/7387/19, на яку посилається скаржник як на підставу касаційного оскарження судових рішень, позивач з позовом звернувся до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, а не до Житомирського міського голови, яким видане розпорядження про звільнення.

Отже, з цього слідує, що правовідносини у справі №240/7387/19 та у справі, що розглядається, не є подібними.

Верховний Суд наголошує, що у касаційній скарзі лише зроблено посилання на постанову Верховного Суду без обґрунтування подібності правовідносин, що не є належним правовим обґрунтуванням підстави касаційного оскарження рішення судів попередніх інстанцій, передбаченої пунктом 1 частиною четвертою статті 328 КАС України.

Отже, Суд відхиляє посилання позивача на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з рішенням судів попередніх інстанцій, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Отже, скаржником не викладено передбачені статтею 328 КАС України умови, за яких оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у справі № 420/14711/22 за позовом ОСОБА_1 до Чорноморського міського голови Гуляєва Василя Олександровича, Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя Н.А. Данилевич