Справа № 489/1312/23
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/1312/23
Провадження № 2-а/489/53/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченко Г.С.,

із секретарем судового засідання Ревицькою Р.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Тітусь А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 Тітусь Анатолія Володимировича до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив скасувати постанову поліцейського інспектора Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, Соловей М.В. серії БАБ №544525 від 15.03.2023 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Із оскаржуваною постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною та необґрунтованою.

Адміністративна справа розглянута та оскаржувана постанова складена інспектором Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, Соловей М.В., проте зупинив її транспортний засіб інший працівник патрульної поліції, який надавав докази перевищення нею швидкості, їй не було роз`яснено права та обов`язки, крім того порушено встановлену законодавством процедуру проведення фіксації швидкості транспортного засобу. Інспектор Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, Соловей М.В. не керувалася жодними належними допустимими та достовірними доказами, які підтверджували б її вину, у скоєнні правопорушення, та висновки поліцейської ґрунтуються лише на припущеннях та суб`єктивній думці, без дослідження та об`єктивного оцінювання ситуації, при винесені постанови інспектором були порушені норми чинного процесуального законодавства, у зв`язку з чим постанова серії БАБ №544525 від 15.03.2023 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Від представника відповідача надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що під час несення служби 15.03.2023 року інспекторами Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ІI було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу Nissan Almera з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по проспекту Богоявленському біля будинку № 234В в м. Миколаєві, зі швидкістю 76 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Після зупинки транспортного засобу поліцейський підійшов до водія, ним виявилася ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України та п. 2.4 а ПДР України. Водій виконав закону вимогу поліцейського.

Встановивши факт вчинення правопорушення, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 340,00 грн., відповідно до санкції статті. Крім того, вказані обставини вчинення водієм адміністративного правопорушення, підтверджується записами з нагрудного відео реєстратора та показниками лазерного вимірювача швидкості TruCam ІI, який при цьому відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів.

Від представника позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій просить позов задовольнити, наполягають, що заборонено здійснення фіксації правопорушення лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam тримаючи його у руках, такий пристрій повинен бути вмонтований стаціонарно. Оскаржувана постанова незаконна та необґрунтована, була винесена іншим поліцейським, без дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва Костюченко Г.С. від 27.04.2023 року вирішено перейти від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Статтею 268 ч. 3 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно ст. 269 у справах визначених зокрема ст. 286 КАС України заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи наявність позовної заяви з викладеним обґрунтуванням та підставами для оскарження постанови, наявність відзиву, відсутності необхідності заслуховувати додаткові пояснення, з урахуванням особливого порядку розгляду даної категорії справ, суд не вбачає визначених нормами КАС України підстав для відкладання судового розгляду, та вважає за необхідне розглянути справи за наявними матеріалами та з урахуванням пояснень позивача та його представника по справі.

З`ясувавши обставини, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

15 березня 2023 року о 14.09 год. в м. Миколаєві по пр-ту Богоявленському, 234В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Nissan Almera з номерним знаком НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю 76 км/год. при цьому перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 26 км/год., чим порушила п. 12.4 ПДР України, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього 15 березня 2023 року постановою інспектора Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, Соловей М.В., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (нові зміни з 01.01.2018).

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, та тягне за собою накладання штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam ІI серійний номер ТС008349, з зафіксованим порушенням п.12.4 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_2 , а саме рух транспортного засобу зі швидкістю 76 км/год.

Відповідно до листа «Мінекономрозвитку» від 01.10.2019 року № 22-38/49, лазерний вимірювач TruCam ІI відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam ІI також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. В автоматичному режимі без участі оператора забезпечується циклічне виконання послідовності дій: вибір цільового транспортного засобу, вимірювання швидкості руху транспортного засобу, документування результатів вимірювання та фотофіксація належної до цих результатів дорожньої ситуації.

Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортного засобу в межах максимально допустимої похибки, як в ручному так і в автоматичному режимах:+2 км/год. в діапазоні від 2 до 200 км/год.; +1 км/год. в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Виробник приладу TruCam ІI застосував алгоритм шифруванняAES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

На відеозаписі з нагрудного відеореєстратора 474401, вбачається, що патрульний поліцейський підійшовши до водія, яким є позивач по справі, ознайомив з доказами по справі, ознайомив з правами особи яка притягається до адміністративної відповідальності та подальше винесення постанови, ОСОБА_2 було ознайомлено зі змістом постанови, вручено копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 544525 від 15.03.2023 року.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, показниками лазерного вимірювача швидкості TruCam ІI серійний номер ТС008349та відеофайлом оглянутим у судовому засіданні, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної Національної поліції України судові витрати на надання правничої допомоги у розмірі 5 000 грн. 00 коп., суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З аналізу положень ст. 134 КАС України встановлено, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

З урахуванням відмови в задоволенні позовних вимог не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19,72,73,241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову представника позивача ОСОБА_1 Тітусь Анатолія Володимировича до Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Г.С. Костюченко

Повний текст судового рішення складено «05» червня 2023 року.