Справа № 160/19709/22
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
12.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 22.09.1999 по 01.04.2001 та з 12.08.2019 по 16.06.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за невраховані періоди роботи (з 22.09.1999 по 01.04.2001 та з 12.08.2019 по 16.06.2020) за Списком №1, починаючи з 31.10.2022 з дня подання заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахування пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачу стало відомо про незарахування пенсійним органом до його пільгового стажу періодів його роботи з 22.09.1999 по 01.04.2001 та з 12.08.2019 по 16.06.2020 у ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», у зв`язку із чим, останній звернувся із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зарахування вищевказаних періодів роботи до його пільгового стажу за Списком №1 та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного періоду. Проте, за результатом розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача про те, що до пільгового стажу не зараховані періоди роботи з 22.09.1999 по 01.04.2001 та з 12.08.2019 по 16.06.2020 у ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки вказані періоди не підтверджені результатами атестації робочих місць. Позивач не погоджується з такою позицією відповідача та вважає, що такі дії порушують його право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку із чим, звернувся до суду з даним позовом.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 31.10.2022 про зарахування періоду роботи з 22.09.1999 по 01.04.2001 та з 12.08.2019 по 16.06.2020 до Списку №1, та перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного періоду.
Згідно зі статтею 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт , професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На пільгових умовах пенсія за віком призначається за Списком №1 після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо пенсійного забезпечення»).
Отже, однією з головних умов зарахування до періоду роботи за списком №1 є наявність атестації робочих місць. Зазначене більш детально визначено Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 (далі Порядок №383).
Пунктом 3 Порядку №383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21.08.1992.
Пунктом 4 Порядку №383 також зазначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умови праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Отже, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці.
На підставі вищезазначеного та наданих довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.12.2018 №544 та від 07.12.2020 №412, які видані публічним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 22.09.1999 по 01.04.2001 та з 12.08.2019 по 16.06.2020, які не підтверджені результатами атестації робочих місць. Атестація робочих місць проведена підприємством без недотриманням 5-річного терміну, що не відповідає вимогам Порядку №383 та Порядку №442.
Не погоджуючись із такою відмовою відповідача у зарахуванні періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Частиною 1 зазначеної статті передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, передбаченої Списком №1 (у даному випадку), та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах і досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу Законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.
За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно з абз.1,3 п. 2.14 Інструкції №58 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».
Відповідно до абз. 4, 5 п. 2.14 Інструкції №58 якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.
Так, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , позивач:
- 14.08.1991 прийнятий до орендного підприємства Криворізького південного гірничо-збагачувального комбінату електрослюсарем з ремонту устаткування, працюючим у кар`єрі рудоуправління 5 розряду на підставі розпорядження про прийняття №951 від 12.08.1991 (запис №16);
- 14.08.1992 переведений електрослюсарем з ремонту устаткування, працюючим у кар`єрі рудоуправління 6 розряду на підставі розпорядження по переведенню №591 від 14.08.1992 (запис №17);
- 29.12.1994 орендне підприємство КПГЗК перетворено у відкрите акціонерне товариство КПГЗК на підставі розпорядження міськвиконкому №508-р від 29.12.1994 (запис №18);
- за результатами атестації робочих місць за умовами праці вищевказана професія атестована за списком №1 на підставі наказу №1160 від 22.09.1994 (запис №19);
- 14.12.1999 переведений енергетиком кар`єру рудоуправління на підставі розпорядження №1385 від 13.12.1999 (запис №20);
- 02.04.2001 переведений в рудоуправління енергетиком дільниці гірничої дільниці з видобутку руди №1 на підставі наказу №436 від 02.04.2001 (запис №21);
- 20.02.2003 звільнений з ініціативи працівника, ст. 38 КЗпП України, згідно наказу №260 від 21.02.2003 (запис №22);
- 03.03.2003 прийнятий в кар`єр електрослюсарем черговим з ремонту устаткування в кар`єрі, зайнятим повний робочий день, на підставі наказу №200 від 03.03.2003 (запис №23);
- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 на підставі наказу №566 від 27.09.1999, наказу №856 від 03.09.2004;
- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 на підставі наказу №912 від 01.09.2009;
- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 на підставі наказу №557 від 14.08.2014;
- 31.03.2011 Відкрите акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» змінено на Публічне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 24.03.2011, протокол №1;
- Публічне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» змінено 05.05.2016 на Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 26.04.2016, протокол №1;
- 05.04.2018 переведення в кар`єр електрослюсарем черговим з ремонту устаткування в кар`єрі, виробнича дільниця з ремонту електричного устаткування, на підставі наказу №906 від 05.04.2018 (запис №24);
- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 на підставі наказу №557 від 14.08.2014;
- за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 на підставі наказу №560 від 16.06.2020;
- 05.07.2021 звільнений за власним бажанням, вихід на пенсію, ст. 38 КЗпП України, згідно наказу №461 від 05.07.2021 (запис №25).
Вказані записи та відмітки у трудовій книжці позивача виконано без виправлень, у чіткій послідовності, із завірянням підписами відповідальних осіб та печатками роботодавців.
Записи в трудовій книжці ніким не оспорювались та в судовому порядку недійсними не визнавались.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 24.06.2016 №461 професія слюсар-ремонтник належить до підрозділу 2 Розділу ІІІ «Чорна металургія» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідними записами трудової книжки позивача підтверджено факт роботи позивача у спірні періоди на посаді (на роботах), що відноситься до Списку №1, які є атестованими за умовами праці та надають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, з посиланням на відповідні накази про проведену атестацію за якими посада атестована за Списком №1.
Також суд звертає увагу на те, що такі записи виконані відповідно до вимог абзаців 4, 5 п. 2.14 Інструкції від 29.07.1993 №58 і містять всі необхідні відомості на підтвердження права позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
В той же час, відповідачем не враховано до пільгового стажу спірні періоди роботи позивача з підстав відсутності відомостей про проведення атестації робочого місця.
Суд звертає увагу відповідача на те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1.
На працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
За встановлених обставин, суд доходить висновку про безпідставне неврахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу.
Разом з тим, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, порушеного протиправною відмовою у зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині нарахування та виплати позивачу пенсії за невраховані періоди роботи (з 22.09.1999 по 01.04.2001 та з 12.08.2019 по 16.06.2020) за Списком №1, починаючи з 31.10.2022 дня подання заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про перерахування пенсії.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 22.09.1999 по 01.04.2001 та з 12.08.2019 по 16.06.2020.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за невраховані періоди роботи з 22.09.1999 по 01.04.2001 та з 12.08.2019 по 16.06.2020 за Списком №1, починаючи з 31.10.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 15.02.2023.

Суддя О.В. Царікова