Справа № 520/343/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 р.Справа № 520/343/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

представника позивача Варламова Д.В.,

представника відповідача Чернявського А.В.,

представника третьої особи Кадацької Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.03.23 року по справі № 520/343/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області треті особи Харківська міська рада , Київська окружна прокуратура м. Харкова

про визнання протиправним та скасування витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки від 17.05.2021р. №70/176-21,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, треті особи - Харківська міська рада, Київська окружна прокуратура м. Харкова, про визнання протиправним та скасування витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки від 17.05.2021р. №70/176-21.

В обгрунтування позову позивач зазначала, що не згодна із витягом з технічної документації про нормативну грошовому оцінку від 17.05.2021р. №70/176-21, вважала його протиправним та таким, що прийнятий з порушенням норм діючого законодавства.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 року позов - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 року про залишення позову без розгляду, та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На переконання позивача, оскільки вона дізналась про можливі порушення своїх прав лише після отримання, за допомогою свого адвоката витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 13.10.2013 року за № 3811/08 від Департаменту земельних відносин Харківської міської ради листом від 13.12.2022 року за № 3392/0/225-22, отже оскаржувальна ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального права.

Відповідач надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, де зазначає, що у судовому засіданні 06.03.2023, в якому був присутній представник Головного управління - Чернявський А.В., позивачка, надаючи пояснення суду, визнала отримання витягу з нормативної грошової оцінки, :03:007:0003 від 17.02.2021р. в особистому електронному кабінеті - 17.02.2021р.

Крім того, у судовому засіданні позивачка зазначила, що вона сплачувала орендну плату Харківській міській раді з моменту переходу до неї права власності на нерухоме майно - нежитлової будівлі літ. «А» площею 337,3кв.м. за адресою - АДРЕСА_1 .

На переконання представника відповідача, позивачці, яка визнала, що сплачувала орендну плату було відомо про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка зазначена у витязі 2013 року і отримання відомостей у 2022 році у вигляді копії витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.10.2013р. жодним чином не впливало на обізнаність позивачки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Представник третьої особи, Київської окружної прокуратури м. Харкова, надав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому заперечує щодо змісту й вимог апеляційної скарги та вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично повторюють її аргументи, викладені у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 17.03.2023.

Представник прокуратури зазначає, що доводи про відсутність знань у галузі земельної справи, про відсутність знань у галузі права, про необізнаність із змістом попередньої нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 13.10.2013 не можуть виправдовувати тривалої бездіяльності заявника стосовно показників поточної нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003, котрі стали відомі заявникові ще 17.02.2021.

На переконання представника прокуратури, позивач могла і повинна була дізнатися про ймовірне порушення своїх прав внаслідок зміни показників нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка перебуває в її користуванні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача разом з представником третьої особи, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що земельна ділянка із кадастровим номером - :03:007:0003 площею 615,00кв.м. існує як об`єкт цивільних прав, розміщена за адресою - АДРЕСА_1 , належить територіальній громаді міста Харкова.

На зазначеній земельній ділянці знаходиться об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ. «А», належний заявнику з 27.03.2017р. на праві власності за спадковим договором від 23.05.2006р. №2874 площею 337,3кв.м.

Цільовим призначенням земельної ділянки є обслуговування будівлі стаціонарної автомобільної заправної станції.

29.11.2006р. між гр. ОСОБА_2 (попереднім власником об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі літ. «А» площею 337,3кв.м. за адресою - АДРЕСА_1 ) та Харківською міською радою (у якості орендодавця) було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» - 20.02.2007р. за №21.

Згідно з п.4 згаданого договору показник нормативної грошової оцінки земельної ділянки складав 663.564,00грн.

У п.9 цього договору указано, що розмір орендної плати за місяць складає 2.665,32грн.

Відповідно до п.13 указаного договору розмір орендної плати підлягає перегляду, зокрема, у разі зміни розміру земельного податку, підвищення цін, тарифів.

У п.8 договору указано, що договір укладено строком до 01.03.2031р.

23.02.2007р. між Харківською міською радою в особі Управління земельних ресурсів та гр. ОСОБА_2 було складено акт приймання-передачі земельної ділянки за адресою - АДРЕСА_1 .

За твердженням Київської окружної прокуратури міста Харкова право користування земельною ділянкою із кадастровим номером - :03:007:0003 у межах договору оренди землі від 20.02.2007р. №21 було припинено - 14.11.2018р.

30.10.2013р. відносно земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 Управлінням Держземагенства у м. Харкові ГУ Держземагенства у Харківській області було складено витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, згідно з яким показник нормативної грошової оцінки складає 1.154.564,00грн. і був розрахований, зокрема, із використанням таких значень локальних коефіцієнтів місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони як: зони пішохідної доступності до громадських центрів « 1,2», зони магістралей підвищеного містоформувального значення « 1,2», зони пішохідної доступності природних об`єктів « 1,09», зони схилу поверхні понад 20% - « 0,85», зони небезпечних геологічних процесів К36 « 0,85», зони перевищення припустимого рівня шуму « 0,97», ареали забруднення грунтів « 0,95», сукупний коефіцієнт КМ3 склав « 0,97687».

У згаданому витязі зазначений номер економіко-планувальної зони 6628.

Згідно з додатком №3 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1209/13 діапазон значень фактора «місцезнаходження земельної ділянки в зоні пішохідної доступності до громадських центрів» знаходиться у межах 1,04-1,20, а прийнятними значеннями є 1,04; 1,08; 1,10; 1,14; 1,20.

Згідно з додатком №3 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1209/13 діапазон значень фактора «місцезнаходження земельної ділянки в зоні магістралей підвищеного містоформувального значення» знаходиться у межах 1,05-1,20, а прийнятними значеннями є 1,05; 1,06; 1,08; 1,20.

Згідно з додатком №3 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1209/13 діапазон значень фактора «місцезнаходження земельної ділянки в зоні пішохідної доступності до національних, зоологічних та дендрологічних парків, парків пам`яток садово-паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, пам`яток природи, курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон, пляжів» знаходиться у межах 1,04-1,15, а прийнятними значеннями є 1,04; 1,09; 1,15.

Згідно з додатком №3 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1209/13 діапазон значень фактора «місцезнаходження земельної ділянки у межах території, що має схил поверхні понад 20%» знаходиться у межах 0,85-0,90, а прийнятним значенням є 0,85.

Згідно з додатком №3 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1209/13 діапазон значень фактора «місцезнаходження земельної ділянки в зоні небезпечних геологічних процесів» знаходиться у межах 0,75-0,90, а прийнятними значеннями є 0,75; 0,77; 0,78; 0,80; 0,83; 0,85; 0,88; 0,90.

Згідно з додатком №3 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1209/13 діапазон значень фактора «місцезнаходження земельної ділянки в зоні обмеження забудови за ступенем забруднення атмосферного повітря» знаходиться у межах 0,80-0,95, а прийнятними значеннями є 0,91; 0,93; 0,95.

Згідно з додатком №3 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1209/13 діапазон значень фактора «місцезнаходження земельної ділянки в зоні перевищення припустимого рівня шуму від залізниці, автодоріг, електропідстанцій, аеродромів знаходиться у межах 0,90-0,97, а прийнятними значеннями є 0,91; 0,93; 0,94; 0,95; 0,96; 0,97.

Згідно з додатком №3 до рішення Харківської міської ради від 03.07.2013р. №1209/13 діапазон значень фактора «місцезнаходження земельної ділянки в ареалі забруднення ґрунтів» знаходиться у межах 0,90-095, а прийнятними значеннями є 0,90;0,91; 0,92; 0,95.

17.02.2021р. за особистим зверненням заявника відносно земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 Відділом у місті Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області було складено витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, згідно з яким показник нормативної грошової оцінки складає 1.611.048,00грн. і був розрахований, зокрема, із використанням таких значень локальних коефіцієнтів місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони як: зони пішохідної доступності до громадських центрів « 1,2», зони магістралей підвищеного містоформувального значення « 1,2», місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту « 1,15», місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків пам`яток садово-паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон, пляжів « 1,15», місцезнаходження земельної ділянки у межах території, що має схил поверхні понад 20% - « 0,90», місцезнаходження земельної ділянки у зоні небезпечних геологічних процесів « 0,90», сукупний коефіцієнт КМ3 склав « 1,5».

У згаданому витязі зазначений номер економіко-планувальної зони 6624.

17.05.2021р. відносно земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 Відділом у місті Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області було складено витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, згідно з яким показник нормативної грошової оцінки складає 1.611.048,00грн. і був розрахований, зокрема, із використанням таких значень локальних коефіцієнтів місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони як: зони пішохідної доступності до громадських центрів « 1,2», зони магістралей підвищеного містоформувального значення « 1,2», місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності швидкісного міського та зовнішнього пасажирського транспорту « 1,15», місцезнаходження земельної ділянки у зоні пішохідної доступності до національних природних, регіональних ландшафтних, зоологічних та дендрологічних парків, парків пам`яток садово-паркового мистецтва, ботанічних садів, заказників, заповідних урочищ, біосферних та природних заповідників, пам`яток природи курортів, парків, лісопарків, лісів, зелених зон, пляжів « 1,15», місцезнаходження земельної ділянки у межах території, що має схил поверхні понад 20% - « 0,90», місцезнаходження земельної ділянки у зоні небезпечних геологічних процесів « 0,90», сукупний коефіцієнт КМ3 склав « 1,5».

У згаданому витязі зазначений номер економіко-планувальної зони 6624.

Витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р. та від 17.05.2021р. є абсолютно ідентичними за усіма показниками.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 особисто пояснила, що: 1) з самого початку особисто брала участь в оформленні усіх документів відносно земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003; 2) 30.03.2017р. набула речове право власності на нерухоме майно - будівлю АЗС; 3) до початку повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України - 24.02.2022р. АЗС функціонувала у повному обсязі; 4) після виявлення факту розірвання договору оренди землі під АЗС з метою укладення нового договору звернулась із використанням функціоналу особистого електронного кабінету до ГУ Держгеокадастру у Харківській області з метою отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003; 5) отримала витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 в особистому електронному кабінеті; 6) доступу до особистого електронного кабінету не втрачала; 7) є зареєстрованим суб`єктом господарювання - ФОП.

Тобто, позивач визнав збіг строку звернення до суду і у позові виклав клопотання про поновлення строку звернення до суду.

На додаткову вимогу суду поважність причин несвоєчасного звернення до суду була обґрунтована обізнаністю зі витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 виключно із матеріалів цивільного позову у справі №953/3308/22, відсутністю знань у галузі земельних відносин, відсутністю знань у галузі права, відсутністю у рішенні Харківської міської ради від 27.02.2019р. №1474/19 показників та значень локальних коефіцієнтів Км3, виявленням представником - адвокатом розбіжностей у нормативній грошовій оцінці земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 13.10.2013р. та у нормативній грошовій оцінці земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.05.2021р. і настання саме після цього події усвідомлення заявником порушення власних прав.

З цього приводу судом зазначено, що витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р. є абсолютно ідентичним витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.05.2021р.

Позивач у судовому засіданні особисто визнала факт фізичного отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р. в особистому електронному кабінеті - 17.02.2021р.

Залишаючи позов без рохгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали позову та зміст клопотання від 17.03.2023р. не містять об`єктивних даних про існування причин, котрі б непереборно та нездоланно заважали заявнику звернутись до суду протягом 6 місяців від дати первинного отримання усіх відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 - 17.02.2021р. Таким чином суд не знайшов правових підстав для поновлення заявнику строку для звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про залишення позову без розгляду з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абз.1 ч.2 ст.122 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Частиною 1 статті 121 та частиною 1 статті 123 КАС України визначено, що умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є поважність причини, котра зумовила такий стан практичної реалізації процесуальної дії.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 викладений правовий висновок, згідно з яким причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Крім того , у постанові Верховного Суду від 20.04.2022р. у справі №807/627/16 зазначено:

1) День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.;

2) Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.;

3) Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.;

4) Варто наголосити, що право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі, гарантує й стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР.;

5) Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.;

6) У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Європейський суд) від 04.12.1995 у справі Белле проти Франції (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.;

7) В той же час, у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. рішення у справі Вайт і Кеннеді проти Німеччини [GC], №26083/94, ECHR 1999-I, пункт 59; рішення у справі "Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства" [GC], №28945/95, пункт 98, ECHR 2001; рішення у справі "Z. та інші проти Сполученого Королівства" [GC], №29392/95, пункт 93, ECHR 2001, рішення від 12.07.2001 у справі за заявою №42527/98 Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини (CASE OF PRINCE HANS-ADAM II OF LIECHTENSTEIN v. GERMANY), пункт 44).;

8) Отже, право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.;

9) ЄСПЛ, у пунктах 37 та 38 рішення від 18.11.2010 у справі Мушта проти України, нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть стосуватися реалізації цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.;

10) У рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України ЄСПЛ вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).;

11) Таким чином, за практикою Європейського суду з прав людини, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.;

12) На цьому наголошено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №800/474/17 (провадження №11-337заі18).;

13) Вищенаведене засвідчує, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.;

14) Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.;

15) Окрім цього, частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує часників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього ж Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Аналогічні приписи містились й у частині другій статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній станом на час розгляду і вирішення цієї справи у судах попередніх інстанцій.;

16) Наведені вище правові нормамиКодексу адміністративного судочинства України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.;

17) Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №826/22361/15.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що до суду з даним позовом заявник звернувся - 09.01.2023р., тобто поза межами строку згідно з ч.4 ст.122 КАС України.

Під час вирішення питання про дотримання особою, яка звернулася до суду з адміністративним позовом, встановленого строку звернення з`ясуванню підлягають наступні обставини, а саме: - за захистом якого порушеного права особа звернулася до суду; - коли особа дізналася про порушення своїх прав (чи дотримано строк з дати обізнаності); - коли вона повинна була дізнатися про їх порушення; - чи мала вона можливість дізнатися про порушення своїх прав; - наявність поважних причин, які об`єктивно заважали дізнатись про порушення своїх прав чи звернутися з позовом до суду (п.20 постанови Верховного Суду від 07.12.2022 р. у справі №420/4995/21).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №420/13281/20 сформульовано правовий висновок, за яким на етапі відкриття провадження у справі у суду відсутні повноваження витребовувати будь-які докази. Суд вивчає лише ті докази, що надійшли разом з позовною заявою.

Суд, встановивши порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, керуючись ст. ст. 123, 169 КАС України має залишити позовну заяву без руху, запропонувавши позивачу подати заяву про поновлення такого строку із зазначенням причин пропуску.

Позивач, як особа, котра провадить професійну підприємницьку діяльність, не має права на розумні очікування та обґрунтовані сподівання відносно застосування до власної правової поведінки стандартів, аналогічних стандартам поведінки пересічного громадянина, позаяк стандарти доброчесності у сфері господарської діяльності є явно та очевидно значно суворішими.

Таким чином доводи позивача про відсутність знань у галузі земельної справи, про відсутність знань у галузі права, про необізнаність із змістом попередньої нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 13.10.2013р. не можуть виправдовувати тривалої бездіяльності заявника стосовно показників поточної нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003, котрі стали відомі заявникові ще 17.02.2021р.

Оскільки у судовому засіданні суду першої інстанції заявник визнав, що витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р. був отриманий заявником за власною ініціативою з метою подальшого укладання договору оренди земельної ділянки, отже колегія суддів критично ставитись до письмових доводів представника позивача про неусвідомлення заявником наслідків отримання цього письмового документу.

Колегією суддів встановлено, що усі суттєві та істотні відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р. були отримані позивачем саме - 17.02.2021р. і подальша повторна видача цих же самих відомостей іншій особі, але у формі датованого іншою календарною датою офіційного письмового документа - витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 (17.05.2021р.) об`єктивно не здатна спричинити початку перебігу строку на звернення до суду.

Такий строк у межах даного спору слід обчислювати від дати первинного (первісного) отримання позивачем офіційного письмового документа нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р. - 17.02.2021р.

Обставини залучення заявником до захисту власних прав (інтересів) спеціаліста у галузі права - адвоката вже після початку провадження у справі №953/3308/22 об`єктивно не здатні ані спричинити початку перебігу строку на звернення до суду, ані бути кваліфіковані у якості поважної причини неналежного опікування станом власних права та обов`язку з 17.02.2021р. як із календарної дати фізичного отримання офіційного письмового документа нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р.

Клопотання заявника про поновлення строку на подання позову з вимогою відносно визнання протиправним та скасування витягу з нормативної грошової оцінки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в особі Відділу у м.Харкові від 17.05.2021р. №703/176-21 умотивовано доводами про те, що про можливе/ймовірне порушення власних прав заявник дізнався лише - 13.12.2022р., коли представником заявника, який має знання у сфері права (юриспруденції) та у сфері земельної справи було отримано витяг з нормативної грошової оцінки цієї ж самої земельної ділянки від 13.10.2013р. №3811/08.

Проте, колегія суддів не бере до уваги вищевказані доводи позивача, адже про усі значимі фактори нормативної грошової оцінки земельної ділянки під належною заявникові будівлею АЗС заявнику було відомо ще з 17.02.2021р.

Подія та результати залучення громадянином України (до того ж у статусі фізичної особи - підприємця) до оцінювання стану власних суб`єктивних прав та обов`язків іншого суб"єкта права - фахівця у галузі прав та у галузі земельної справи, отримання таким суб`єктом права від суб`єктів владних повноважень будь-яких документів та думка (консультації/правова позиція) цього суб`єкта права не є визначеною законом датою початку перебігу строку на звернення до суду.

Учасник суспільних відносин повинен у визначений процесуальним законом строк від дати отримання рішення суб"єкта владних повноважень (події вчинення суб`єктом владних повноважень управлінського волевиявлення) самостійно або за допомогою будь-яких інших легальних джерел отримання інформації сформувати правову позицію стосовно існування факту порушеного суб`єктивного права (порушеного інтересу) та вчинити процесуальну дію з приводу звернення до суду.

Дата отримання представником заявника витягу з нормативної грошової оцінки цієї ж самої земельної ділянки від 13.10.2013р. №3811/08 є виключно датою отримання відповідного письмового доказу, а не датою настання обізнаності із незгодою із рішенням суб`єкта владних повноважень стосовно нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003, що мало місце саме 17.02.2021р. під час отримання особисто заявником в особистому електронному кабінеті витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р. №1085.

Отже, саме з 17.02.2021р. заявник у спірних правовідносинах повинен був у разі незгоди із нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 звернутись до суду у строк згідно з ч.2 ст.122 КАС України, тобто протягом 6 місяців.

Матеріали справи не містять ані доводів, ані посилань на будь-які об`єктивні дані існування нездоланних чи непереборних перешкод у зверненні до суду протягом вказаного строку.

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що усі параметри нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.201р. є абсолютно ідентичними параметрам нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.05.2021р.

Відтак, у спірних правовідносинах має місце випадок, коли заявник як ФОП, який використовує земельну ділянку із кадастровим номером - :03:007:0003 саме у межах провадження господарської діяльності з метою розміщення та забезпечення експлуатації будівлі власної АЗС, довідався про усі істотні/суттєві/вагомі параметри нормативної грошової оцінки із кадастровим номером - :03:007:0003 - 17.02.2021р.

З указаної календарної дати і протягом визначеного ч.2 ст.122 КАС України строку на звернення до суду заявник жодних дій, спрямованих на захист власних прав (інтересів) не вчиняв, фахівців у галузі права чи фахівців у галузі земельної справи до оцінки стану власних прав та обов`язків не залучав.

Ідентичність відомостей витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р. відомостям витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером із кадастровим номером - :03:007:0003 від 17.02.2021р. засвідчує ті обставини, що параметри та юридично значимі фактори нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 визначені відповідним локальним нормативно-правовим актом органу місцевого самоврядування і тому є незмінніми/сталими протягом усього часу дії такого акту.

З огляду на викладене, строк звернення до суду з приводу оскарження витягу нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003 у спірних правовідносинах слід обчислювати саме з 17.02.2021р., що між тим не виключає права заявника на оскарження відповідного локального нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування з приводу встановлення конкретних параметрів нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003.

Однак, у межах даного спору предметом є не відповідний локальний нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування з приводу встановлення конкретних параметрів нормативної грошової оцінки земельної ділянки із кадастровим номером - :03:007:0003, а рішення суб`єкта владних повноважень, вчинене в автоматичному/автоматизованому режимі без впливу на сукупність та значення коефіцієнтів волі працівника органу публічної адміністрації, оформлене письмовим витягом з нормативної грошової оцінки.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів встановлений абз.1 ч.2 ст.122 КАС України, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо залишення позову без розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано залишив без розгляду адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 року по справі №520/343/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 по справі № 520/343/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 01.06.2023 року