Справа № 340/5936/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2023 року м. Дніпросправа № 340/5936/22
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року

у справі № 340/5936/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якому просив:

- визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року протиправною;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії - 30.06.2021 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 340/5936/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії задоволено.

Судом зазначено, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058-ІV, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення. При цьому зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені. Судом встановлено, що на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Кіровоградській області ГУ ПФУ у Кіровоградській області здійснило перерахунок пенсії позивачеві з 01.01.2016. Розмір пенсії після перерахунку склав 3351,94 грн. (6703,88 грн. (грошове забезпечення) х 50%) грн., сума доплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 склала 39103,05 грн. і виплачувалась згідно з п. 3 Постанови №103. Однак, виплата розстроченої заборгованості тривала до 30.06.2021. Відтак, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача відбулося саме внаслідок допущеної протиправної бездіяльності відповідача щодо виплати заборгованої пенсії та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати, а отже наявні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 340/5936/22, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що позивач звернувся до суду з порушенням шестимісячного строку, який визначено приписами ст.122 КАС України. Скаржник зазначає, що доплата позивачу з 01.01.2019 по 30.06.2021 виплачувалась за нормами постанови №103, підстави для виплати компенсації позивачу відсутні. Зазначає, що компенсація нараховується та приводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу. Звертає увагу, що позивач просить нарахувати компенсацію на ще ненараховані суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів. З квітня 2021 року скаржник позбавлений функції фінансування виплат пенсій.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

На підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Кіровоградській області ГУ ПФУ у Кіровоградській області здійснило перерахунок пенсії позивачеві з 01.01.2016.

Розмір пенсії після перерахунку склав 3351,94 грн. (6703,88 грн. (грошове забезпечення) х 50%) грн., сума доплати за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 склала 39103,05 грн. і виплачувалась згідно з п. 3 Постанови №103.

Виплата розстроченої заборгованості тривала до 30.06.2021.

21.07.2022 позивач звертався до відповідача з заявою, в якій просив здійснити розрахунок та виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, яка визначається відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати", "Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Листом від 29.08.2022 відповідач зазначив, що законні підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів відсутні.

Не погоджуючись з такою позицією органу пенсійного фонду, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.55 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно абз.2 ч.2 ст.46 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

За правилами ст.ст.1-4 Закону України №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Відтак, законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» КМУ прийнято Постанову №159 від 21.02.2001р., якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), положення якого кореспондують з наведеними вище приписами Закону №2050-III, а також конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Виходячи з аналізу приписів Закону №2050-III та Порядку №159 слідує, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Дія вказаних нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Закріплене у ст.3 Закону №2050-ІІІ та п.4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №200/5213/20 від 8.09.2022р., у справі №420/7633/20 від 5.07.2022р., у справі №264/6796/16 від 31.08.2021р., у справі №200/5213/20-а від 8.06.2022р..

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати; затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

21.02.2018р. КМУ прийняв Постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103).

Пунктом 3 Постанови №103 було встановлено перерахувати пенсії з 01.01.2016р., призначені згідно із Законом №2262-ХІІ від 09.04.1992р., особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, за січень 2016 року відповідно до Постанови КМУ від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) ухвалено проводити з 1.01.2018р.. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1.01.2018р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 1.01.2019р. по 31.12.2019р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р.;

- з 1.01.2020р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1.01.2016р. по 31.12.2017р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.05.2019р. у справі №826/12704/18 (залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019р.) п.3 Постанови КМУ №103 від 21.02.2018р. визнано нечинним.

В контексті надання оцінки доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що 24.12.2019р. КМУ прийнято Постанову № 1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» (набрала чинності із 1.01.2020р.), ч.2 п.1 якої передбачалося, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2020р. виплачується пенсія, яка з 01.01.2016р. перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Між тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.06.2020р. у справі №640/620/20 (набрало чинності згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.09.2020р.) ч.2 п.1 Постанови КМУ від 24.12.2019р. №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» визнано протиправною та нечинною.

Отже, починаючи з 29.09.2020р. нормативне регулювання правовідносин щодо виплати перерахованої позивачу за період із 01.01.2016р. до 31.12.2017р. пенсії не передбачало поетапного порядку її виплати.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що після здійсненого в квітні 2018 року перерахунку відповідач виплачував позивачу поточну перераховану пенсію в сумі 3351,94 грн, а перераховану за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року пенсію у загальній сумі 39103,05 грн: з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року; з 01.01.2020 року по 30.06.2021 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

З цих підстав, колегія суддів дійшла висновку, що після визнання нечинною Постанови КМУ від 24.12.2019р. №1088 дії відповідача щодо подальшого поетапного виплати перерахованої позивачу пенсії є такими, що вчинені не на підставі наданих повноважень та не у спосіб встановлений законодавством, адже жодним нормативно правовим актом після 29.09.2020р. не встановлювався інший строк (відтермінування чи розстрочення) виплати пенсії перерахованої за період із 01.01.2016р. до 31.12.2017р..

Таким чином, дійсно після 29.09.2020р. відповідач повинен був вчинити дії спрямовані на повну виплату перерахованої позивачу пенсії, однак зі змісту матеріалів справи вбачається, що ця виплата була здійснена у повному обсязі лише 30.06.2021 року.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року. В свою чергу, доводи скаржника про те, що підстави для виплати компенсації позивачу відсутні, свого підтвердження не знайшли.

Стосовно строку звернення до суду з позовом, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

З огляду на вказане у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу Пенсійного фонду України про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 17.11.2021 у справі №460/4188/20.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 29.08.2022 №5032-4996/Ш-05/8-1100/22 вбачається, що цей лист слід розцінювати як форму волевиявлення відповідача щодо відмови у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів через порушення строку їхньої виплати. Саме про таке за своєю суттю публічно-владне управлінське рішення йдеться й у положеннях частини першої статті 7 Закону № 2050-ІІІ.

За таких обставин саме з моменту отримання позивачем листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.08.2022 №5032-4996/Ш-05/8-1100/22 на заяву позивача про виплату компенсації втрати частини доходів розпочався перебіг, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного строку для звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Відтак, апеляційним судом не встановлено пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом.

Інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі № 340/5936/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко