Справа № 160/18387/22
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/18387/22

головуючий суддя І інстанції Кучма К.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Коршуна А.О., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року в адміністративній справі №160/18387/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати на її користь грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 р. по 31.12.2017 р. (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 р. по 31.10.2017 р. (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на її користь невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 р. по 31.12.2017 р. (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на її користь заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 р. по 31.10.2017 р. (включно).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 р. по 31.10.2017 р (включно).

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 р. по 31.10.2017 року (включно).

У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заборгованісь з індексації грошового забезпечення відсутня. Зауважено про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наказом Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області від 07.11.2015 р. №1 о/с, була призначена на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції ГУНП в Дніпропетровській області, з 07.11.2015.

16.01.2016 р., наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 21.01.2016 р. №9 о/с позивач була переведена до Департаменту патрульної поліції та призначена на посаду поліцейського роти №7 батальйону №2 Управління патрульної поліції у місті Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції.

21.10.2016 року позивач була призначена на посаду інспектора роти №7 батальйону №2 Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції.

З 08.12.2017 року позивач призначена на посаду інспектора роти №7 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

У червні 2018 року позивач призначена на посаду інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 29.06.2021 р. №547 о/с, позивач була переведена до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, з 30.06.2021 року.

На адвокатський запит представника позивача від 28.08.2022 року щодо здійснення доплати позивачу за службу у нічний час та індексації грошового забезпечення, було отримано відповідь від 05.09.2022 року про те, що ОСОБА_1 у період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року, з 01.09.2019 року по 30.04.2020 року та з 01.06.2020 року по 30.06.2021 року до служби у нічний час не залучалася. Також даним листом повідомлено, про відсутність підстав для виплати їй індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 р. по 31.12.2017 р.

Не погодившись з правомірністю невиплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за період 16.01.2016 р. по 31.12.2016 р. та з 01.01.2017 р по 31.10.2017 р. (включно) індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалась, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

В задоволенні позовних вимог за доплату за роботу у нічний час було відмовлено за безпідставністю останніх. В цій частині рішення не оскаржено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною п`ятою статті 94 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до абз. 2 статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно абз.4 частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Приписи частини шостої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначають, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За правилами частини першої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (з 1 січня 2016 року - 103 відсотка).

Згідно частини другої статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням змін внесених постановою КМ України від 18 жовтня 2017 року №782 (далі Порядок № 1078).

За приписами п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п.4 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Як вже було зазначено, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (до 1 січня 2016р. - 101 відсоток).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - з місяця введення в дію (опублікування) Закону України від 6 лютого 2003р. № 491-IV «Про внесення змін до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз. 8 п.4 Порядку № 1078).

Відповідно до п.6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Конституційний Суд України в рішенні від 15 жовтня 2013р. у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначив, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи із служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.04.2023 року по справі № 420/19450/21, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до відомостей про грошове забезпечення позивача, наявної в матеріалах справи, видно, що за період 16.01.2016 р. по 31.12.2016 р. та з 01.01.2017 р по 31.10.2017 р. (включно) індексація грошового забезпечення останній не нараховувалась та не виплачувалась, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Також, в контексті наведеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що індексація грошового забезпечення позивача повинна здійснюватися лише з набранням чинності постановою КМУ №782, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Поряд з вказаним, відсутність достатніх коштів на рахунку відповідача для виплати індексації не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 року в адміністративній справі №160/18387/22 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко