Справа № 140/3613/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3613/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинської обласної державної адміністрації (далі - Волинська ОДА) про визнання протиправним та скасування рішення регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, створеної при Волинській ОДА (далі - Регіональна комісія), яке оформлене пунктом 5 протоколу від 17 лютого 2022 року №84, щодо відмови у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) серії А; зобов`язання поновити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) та прийняти рішення і видати відповідне посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) серії А.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (прапорщик), у період з 02 червня 1986 року по 12 жовтня 1986 року у складі військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_3 виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримавши при цьому дозу опромінення 8,432 бер.

26 травня 1987 року командиром військової частини НОМЕР_3 йому було видано посвідчення №3 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, яке Волинською ОДА було перереєстровано з видачею 22 грудня 1992 року посвідчення № НОМЕР_4 «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році» (категорія 2) серії А. Однак згідно з протоколом від 12, 19 липня 2001 року №409 засідання комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видачу посвідчення було визнано безпідставною, оскільки відсутні дані про роботу безпосередньо у зоні відчуження.

Позивач звернувся із заявою та пакетом документів для відновлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі відповідного посвідчення. Лише 01 грудня 2022 року в Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради позивача повідомлено про прийняте Регіональною комісією 17 лютого 2022 року за результатами розгляду його заяви рішення про відмову у наданні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Рішення мотивоване тим, що у довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не зазначені дні виїзду на об`єкти або в населені пункт зони відчуження.

Позивач із цим рішенням не погоджується та зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (далі Постанова №551) раніше видані посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 2 та 3) підлягали заміні.

Позивач наголосив, що у статті 10 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі №796-XII) наведено визначення осіб, що належить до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та він цим критеріям відповідає. Зауважив, що у 1992 році отримував безстрокове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі наданих ним Волинській ОДА документів, які підтверджували його участь у ліквідації наслідків аварії за чинним на той час законодавством. Вважає, що не може нести будь-яку відповідальність у зв`язку з неповними відомостями у документах, які перебувають на зберіганні та вимагаються за тепер діючим законодавством, та як наслідок, бути позбавленим права на отримання пільг, встановлених законом для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2).

Позивач також зауважив, що відповідно до чинного на сьогодні Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого Постановою №551 (далі Порядок №551), посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами. Для розгляду питання видачі такого посвідчення відповідно до пункту 11 Порядку №551 було надано витяги з наказів про відрядження для виконання службових обов`язків в зону радіоактивного забруднення у період з 02 червня 1986 року по 12 жовтня 1986 року, довідки військових частин про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (зокрема, про відрядження у місто Чорнобиль з 25 по 26 червня 1986 року), про отримання підвищеного грошового забезпечення. Надані документи були видані відповідальними на той час за їх видачу компетентними установами за місцем проходження ним військової служби за формою, чинною на момент їх складення. У тому, що документи з фінансової діяльності військової частини, як і журнали обліку доз опромінення, картки індивідуального обліку доз опромінення, не надходили на зберігання до Галузевого архіву Міністерства оборони України, не має вини позивача.

З наведених підстав позивач просив скасувати протиправне рішення Регіональної комісії, яким йому відмовлено у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, одночасно зобов`язавши відповідача видати йому таке посвідчення, оскільки надані ним документи засвідчують факт його безпосередньої участі у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням наслідків аварії у зоні відчуження у 1986 році (незалежно від кількості робочих днів), як того вимагає стаття 10 Закону №796-XII.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного від 20 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.51-55), зазначивши, за змістом протоколу засідання комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 12, 19 липня 2001 року №409 видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визнано безпідставною (відсутні дані про роботу безпосередньо у зоні відчуження, а військова частина НОМЕР_2 та військова частина НОМЕР_1 дислокувались за межами зони відчуження); повторний розгляд питання можливий після надання фінансових документів про підвищену оплату праці (довідки командира військової частини або особистого рахунку за вказаний період).

Надалі за поданням Володимир-Волинської міської ради Регіональною комісією було розглянуто заяву ОСОБА_1 з долученими документами щодо видачі посвідчення та відповідно до витягу з протоколу від 17 лютого 2022 року №84 засідання Регіональної комісії ОСОБА_1 не підлягає видача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) серії А, у зв`язку з тим, що в довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не зазначені дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження. Позивач не надав жодних документів відповідно до пункту 11 Порядку №551: довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження чи довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження).

Відповідач вважає, що рішення стосовно позивача прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених чинним законодавством, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили, як і клопотання про розгляд справи у судовому засіданні.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивачу ОСОБА_1 26 травня 1987 року командиром військової частини НОМЕР_3 було видано посвідчення №3 як особі, яка брала участь у виконанні державного завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.32).

22 грудня 1992 року Волинською ОДА позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) серії НОМЕР_5 (безстроково ) (а.с.31).

Як видно із витягу з протоколу від 12, 19 липня 2001 року №409 на засіданні Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визнано безпідставною, оскільки відсутні дані про роботу безпосередньо у зоні відчуження (військова частина НОМЕР_2 та військова частина НОМЕР_1 дислокувалися за межами зони відчуження). Одночасно роз`яснено, що повторний розгляд питання можливий після надання фінансових документів про підвищену оплату праці (довідки командира військової частини або особистого рахунку за вказаний період) (а.с.21). Видане посвідчення було вилучене.

05 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, Регіональної комісії із заявою, у якій управління просив підготувати подання та передати його заяву з усіма документами до Департаменту соціального захисту населення Волинської обласної державної адміністрації для вирішення Регіональною комісією питання про встановлення йому статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі посвідчення (а.с.70-73).

Заява про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС разом з відповідними документами 17 січня 2022 року подана позивачем також на ім`я керуючого справами виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради (а.с.68-69).

Як слідує з витягу з протоколу засідання Регіональної комісії від 17 лютого 2022 року №84 (пункт 5), ОСОБА_1 посвідчення «Учасник ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році» (категорія 2) серії А за поданням Володимир-Волинської міської ради не підлягає видачі у зв`язку з тим, що в довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не зазначені дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження (а.с.28 зворот).

Вважаючи протиправним таке рішення про відмову у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач звернувся із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, визначення соціального захисту потерпілого населення визначено Законом №796-XII.

Згідно зі статтею 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

У примітці до цієї статті уточнено, що тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Статтею 15 Закону №796-XII передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Статтею 65 Закону №796-XII установлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови №551 затверджений Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (Порядок №551, чинний з 25 липня 2018 року), який визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Пунктом 2 Постанови №551 затверджено нові зразки посвідчень, зокрема, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 Порядку №551 визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 2) серії А синього кольору.

Згідно з пунктом 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Вказаним пунктом визначено перелік документів, за наявності одного з яких особам видаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів, зокрема: довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження; довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Волинської ОДА від 10 серпня 2018 року №515 утворено Регіональну комісію та затверджено Положення про неї (а.с.56-60).

Відповідно до пункту 1 Положення про Регіональну комісію ця комісія є органом, що розглядає документи для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно із Законом №796-XII.

Згідно з пунктом 3 Положення про Регіональну комісію основними завданнями комісії є: розгляд та аналіз документів, які відповідно до законодавства є підставою для видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян; розгляд питань щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян; прийняття з дотриманням вимог законодавства рішень щодо (відмови у видачі, вилучення) відповідних посвідчень.

Рішення комісії приймаються шляхом одноосібного голосування і є обов`язковими для виконання при видачі посвідчення, відмови у видачі або його вилучення як такого, що видане безпідставно. Документи, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, подаються на розгляд комісії відповідними структурними підрозділами районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (пункти 10, 11 Положення).

За обставин цієї справи Регіональною комісією було розглянуто заяву ОСОБА_1 з документами щодо видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за поданням Володимир-Волинської міської ради.

Прийняте за результатами розгляду поданих документів рішення Регіональної комісії у протоколі від 17 лютого 2022 року №84 (пункт 5) про відмову ОСОБА_1 у видачі йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС мотивоване тим, що у довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не зазначені дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.

Таке рішення як акт індивідуальної дії підлягає перевірці на відповідність критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З матеріалів справи вбачається, що до заяви позивача про видачу посвідчення надавалася не тільки довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України. Відповідно до опису вкладення (а.с.74) Управлінню соціальної політики виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради разом із заявою було направлено також копії: посвідчення від 26 травня 1987 року №3; вилученого посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_5 ; довідки військової частини НОМЕР_6 від 15 вересня року №411; довідки військової частини НОМЕР_6 від 14 червня 2004 року №370; довідки без вихідного номера за підписом підполковника ОСОБА_2 ; довідки військової частини НОМЕР_2 від 12 жовтня 1986 року №203; довідки військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 1986 року №756; довідки військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 1986 року №757; довідки військової частини НОМЕР_1 від 12 листопада 1986 року №758; військового квитка (посвідчення особи № НОМЕР_7 ); картки обліку доз радіоактивного випромінення; витягу з наказу від 01 червня 1986 року №93; витягу з наказу від 17 жовтня 1986 року №186; довідки від 16 вересня 2004 року №273; архівної довідки від 28 березня 2000 року №51/1/4342.

Ці документи значаться і в переліку, складеному керуючим справами виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради (а.с.97-98).

Так з архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 04 листопада 2000 року №51/1/4341 (а.с.16) вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 03 червня 1986 року по 12 жовтня 1986 року; вибуття у відрядження у військову частину НОМЕР_1 в наказах по стройовій частині за період з 23 липня 1986 року по 26 липня 1986 року не відображено. Довідка видана на підставі архівних документів військової частини НОМЕР_2 (накази від 03 червня 1986 року №1 та від 12 жовтня 1986 року №131). Відповідно до примітки у довідці картки індивідуального обліку доз опромінення, журнал обліку доз опромінення, фінансові документи військової частини НОМЕР_2 на зберігання в архів не надходили.

Відповідно до довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 28 березня 2000 року №51/1/4342 (а.с.16 зворот 17, те ж а.с.76-77) за архівними документами військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 25 липня 1986 року (наказ №71). В наказі від 25 липня 1986 року №71 вказано про зарахування прапорщика ОСОБА_1 у списки оперативної групи на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_1 на посаду заступника начальника автослужби (із військової частини НОМЕР_2 ) та про допуск до роботи на місцевості, забрудненої радіоактивними речовинами. Дні виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження у довідці не зазначені.

Довідкою військової частини НОМЕР_2 від 12 жовтня 1986 року №203 підтверджено виконання прапорщиком ОСОБА_1 з 02 червня 1986 року по 12 жовтня 1986 року службових завдань з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.33). Те ж саме підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 від 12 жовтня 1986 року №756 за підписом начальника медичної частини, у якій також вказано про отримання позивачем дози опромінення 8,432 бер та про необхідність медичного контролю та стаціонарного лікування по прибуттю до військової частини (а.с.34). Довідка від 12 листопада 1986 року №757 про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у той же період на місцевості з підвищеним рівнем радіоактивних речовин і проникаючого опромінення та про право та на підставі наказу Міністерства оборони СРСР від 01 липня 1986 року на позачергове стаціонарне обстеження та санаторно-курортне лікування видана ОСОБА_1 командиром військової частини НОМЕР_8 (а.с.34 зворот). Про те, що позивач отримав ним дозу опромінення у 8,432 бер, вказано у картці контролю (а.с.36 зворот).

За змістом довідок військової частини НОМЕР_6 від 14 червня 2004 року №370, від 15 вересня №411 (а.с.35, 35 зворот) ОСОБА_1 виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС з 02 червня 1986 року по 12 жовтня 1986 року і одержував підвищене грошове забезпечення (коефіцієнт 3) як ліквідатор наслідків Чорнобильської катастрофи (нараховані суми у липні 1932 крб., у серпні 666 крб., у вересні 666 крб., у жовтні 315 крб.), а у довідці від 14 вересня 2004 року №873 (а.с.36) того ж змісту ще уточнено про відрядження у місто Чорнобиль з 25 по 26 червня 1986 року (наказ від 25 червня 1986 року №12), у село Угли у військову частину НОМЕР_9 з 30 червня 1986 року по 01 липня 1986 року (наказ від 30 червня 1986 року №20), у село Буда Варовичі у військову частину НОМЕР_10 з 30 серпня 1986 року по 05 вересня 1986 року (наказ від 30 серпня 1985 року №45) (а.с.36).

В матеріалах справи також наявні копії витягів з наказів військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_11 ) від 01 червня 1986 року №93 та від 17 жовтня 1986 року №186 (а.с.37 зворот, 38) про вибуття ОСОБА_1 командира ремонтного взводу - начальника майстерні в місто Гоща (військова частина НОМЕР_2 ) для ліквідації аварії та про його прибуття з відрядження після ліквідації наслідків аварії.

У військовому квитку № НОМЕР_12 наявний запис про участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 02 червня 1986 року по 12 жовтня 1986 року (а.с.20).

Усі перераховані документи наявні в особовій справі ОСОБА_1 , яка була надана суду відповідачем (а.с.76-99).

Суд погоджується з відповідачем, що саме архівні довідки Галузевого державного архіву (від 04 листопада 2020 року №51/1/4341 та №51/1/4342; від 28 березня 2000 року №51/1/4342) не містять відомостей про дні виїзду та населені пункти при виконанні позивачем обов`язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Однак не може залишитися поза увагою довідка військової частини НОМЕР_6 від 16 вересня 2004 року №273 (а.с.36), якою засвідчено, що ОСОБА_1 за період з 02 червня 1986 року по 12 жовтня 1986 року виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС й тут наявні відомості про його відрядження у місто Чорнобиль з 25 червня 1986 року по 26 червня 1986 року (наказ від 25 червня 1986 року №12).

Місто Чорнобиль відповідно до Додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106, якою затверджено Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, віднесено до зони відчуження.

Суд звертає увагу, що Закон №796-XII не містить будь-яких обмежень щодо документів, якими згадана умова отримання громадянином України статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС буде підтверджена.

За таких обставин, на переконання суду, уповноважений орган при вирішенні питання щодо надання громадянину України статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не повинен обмежуватись формальним дослідженням лише тих документів, які вказані у Порядку №551.

З метою дотримання гарантій, встановлених Конституцією України та Законом Закону №796-XII, уповноважений орган зобов`язаний досліджувати та надавати оцінку будь-яким документам, які свідчать про роботу позивача у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Регіональна комісія при розгляді заяви позивача не надала належної оцінки усім документам у сукупності, зокрема, довідці військової частини НОМЕР_6 від 16 вересня 2004 року №273, у якій є відомості і про підвищене грошове забезпечення ОСОБА_1 , і про відрядження у місто Чорнобиль.

Суд наголошує, що частиною четвертою статті 15 Закону №796-XII обумовлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Пунктом 11 Порядку №551 не визначено конкретну форму довідки, а оскільки подані на розгляд Регіональної комісії довідки були видані задовго до затвердження цього Порядку (у 1986 та 2004 роках), то усі довідки, зокрема і про підвищену оплату праці, складені у довільній формі. Лише довідка від 14 вересня 2004 року №273 містить посилання на накази про відрядження та про кратність при виплаті грошового забезпечення позивача. Довідки видані відповідальними на той час за видачу таких документів посадовими особами військових частин, у розпорядженні яких перебував позивач.

При цьому суд повторює, що відповідно до статті 10 Закону №796-XII достатнім є виконання будь-яких робіт, пов`язаних з усуненням наслідків аварії у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів (у тому числі тимчасово направленими військовослужбовцями у цей період), а за приписами пункту 4 Порядку №551 посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 2) серії А видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів.

На час видачі документів, які містяться в особовій справі позивача, та на час видачі йому 22 грудня 1992 року Волинською ОДА посвідчення серії НОМЕР_5 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), достатнім для видачі посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС було надання або посвідчення про відрядження в зону відчуження, або воєнного білета з відміткою про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження, або довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (пункт 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501). Особливих вимог до оформлення вказаних документів не було.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у пункті 10 містив такий же перелік документів, на підставі яких здійснюється видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, однак до довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження встановлена вимогам про зазначення кількості днів і населеного пункту.

Зі сплином часу (з часу аварії минуло 37 років) позивач позбавлений можливості отримати довідки детальнішого змісту з підтвердженням ще й фінансовими документами, які військовими частинами на зберігання до відомчого архіву не передавалися.

Позивач мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 26 травня 1987 року по 19 липня 2001 року та таке посвідчення вилучене у зв`язку із відсутністю на момент перевірки видачі посвідчення саме документів про підвищену оплату праці (довідки командира або особового рахунку за вказаний період).

Суд уже зазначав, що лише у довідці військової частини НОМЕР_6 від 16 вересня 2004 року №273 є відомості про підвищене грошове забезпечення у липні жовтні 1986 року та про відрядження у населений пункт, що віднесений до зони відчуження (у місто Чорнобиль).

Відсутність не з вини позивача документів, які вимагаються значно пізнішими нормативними актами, що регламентують видачу посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перекладають на позивача відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обов`язків відповідальними посадовими особами за оформлення документів особового складу, фінансових документів військової частини та їх зберігання.

Відповідно до пункту 4 Положення про Регіональну комісію ця комісія має право, зокрема, одержувати в установленому порядку від органів місцевого самоврядування, органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій інформацію та документи, необхідні для вирішення покладених на неї завдань; виносити за поданням обласної державної адміністрації на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (пункт 4 Положення).

Відповідачем не доведено належне виконання Регіональною комісією повноважень добросовісно та розсудливо при вирішенні питання, порушеного позивачем у його заяві, та про правомірність прийнятого рішення про відмову у видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з огляду на відсутність оцінки поданим документам у сукупності.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Слід зазначити, що повноваження щодо видачі посвідчень покладено на уповноважені органи за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи, а передумовою для видачі посвідчення є відповідне рішення комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Оскільки судом зі змісту оспорюваного рішення встановлено, що при розгляді документів Регіональна комісія не навела обґрунтованих мотивів відхилення документів, які надав позивач (не надано оцінку, зокрема, довідці військової частини НОМЕР_6 від 16 вересня 2004 року №273, не наведено мотивів її неврахування поряд з іншими документами), то таке рішення не відповідає вимогам щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, що призводить до його протиправності.

З урахуванням встановлених обставин, наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги слід задовольнити частково у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Регіональної комісії про відмову у видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (категорія 2) серії А, оформлене протоколом від 17 лютого 2022 року №84, та зобов`язання повторно розглянути заяву ОСОБА_1 разом з поданими документами щодо видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і прийняти рішення за результатами її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Також з приводу сумнівів відповідача у відзиві на позов щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із цим позовом суд зазначає, що в ухвалі від 20 березня 2023 року про відкриття провадження у справі судом досліджувалося це питання й оскільки матеріали позовної заяви не містять безпосередніх доказів повідомлення позивача чи про дату розгляду заяви, чи про прийняте рішення, яке є предметом оскарження, тому з урахуванням доводів позову відсутні підстави вважати, що строк звернення до суду пропущений. Таких доказів не було подано відповідачем і до відзиву на позовну заяву.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 09 березня 2023 року №58847, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.10, 40).

І хоч позовні вимоги немайнового характеру задоволені частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. При цьому спосіб захисту порушених прав визначено судом самостійно з урахуванням повноважень, визначених у статті 245 КАС України.

З огляду на зазначене на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 ) до Волинської обласної державної адміністрації (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 9, ідентифікаційний код юридичної особи 13366926) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утвореної Волинською обласною державною адміністрацією, у протоколі від 17 лютого 2022 року №84 про відмову у видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії серії А.

Зобов`язати регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворену Волинською обласної державною адміністрацією, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 разом з поданими документами про встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та прийняти рішення за результатами її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської обласної державної адміністрації судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк