Справа № 620/4772/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
02 червня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/4772/23
Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю. О. перевіривши матеріали позовної заяви і додані до неї документи у справі
до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області
провизнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 18.04.2023 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті Позивачу додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 за період з березня 2021 року по липень 2022 року пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити Позивачу вищезазначену додаткову доплату за період з березня 2021 року по липень 2022 року пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах.
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати на користь Позивача індексації грошового забезпечення з 01.06.2016 по 01.11.2017 та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити на користь Позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 до 01.11.2017.
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати на користь Позивача додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у повному розмірі та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити на користь Позивача таку додаткову винагороду в розмірі до 100 000 (ста тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 24 лютого по березень 2022 року і в розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень щомісячно за період з квітня по липень 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 05.05.2023 позовна заява залишена без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
Надаючи оцінку письмовим поясненням представника позивача, суд враховує такі норми законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частина 5 статті 122 КАС України, яка є спеціальною нормою, передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Як вже було зазначено в ухвалі про залишення позову без руху, що не заперечує і представник позивача, Законом №2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, а відтак змінено нормативне регулювання правовідносин, які виникли з питань щодо стягнення заробітної плати.
Так, починаючи з 19.07.2022 у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.
Тобто, після внесення Законом №2352-IX коментованих змін, частиною другою статті 233 КЗпП України не врегульовано питання щодо строку звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, а лише встановлено строк звернення до суду виключно у справах про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення) та у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).
Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 01.07.2022 №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» не передбачають особливої дії норм права для зміненої ним частини другої статті 233 КЗпП України, не містять жодних застережень щодо застосування цього закону, а тому він застосовується за загальними правилами дії у часі, у просторі та на коло осіб.
Таким чином, предметом цього спору є саме грошове забезпечення, що виплачувалось позивачеві не в повному обсязі під час служби останнього органах Національної поліції України.
Щодо посилання представника позивача на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22, суд зазначає, що в цій справі суб`єкт правовідносин на час звернення до суду за захистом прав та інтересів перебував на публічній службі, в той час як ОСОБА_1 звільнений зі служби 20.07.2022.
Щодо повідомлення позивача про суми нараховані та виплачені при звільненні лише у відповідь на адвокатський запит, яку отримано 12.01.2023, суд зазначає, що дізнавшись остаточно про виплати при звільненні і не погодившись із ними позивач звернувся до суду лише 18.04.2023, тобто із пропуском місячного строку.
Відтак, відповідно до чинного нормативно-правового регулювання на момент звернення до суду з цим позовом, у спорах, пов`язаних з прийняттям на публічну службу, її проходженням, звільненням з публічної служби, у тому числі щодо спорів про належні до виплати суми заробітної плати (грошового забезпечення) та інші виплати, пов`язані з проходженням публічної служби, встановлюється місячний строк.
У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Зміст абзацу першого частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України вказує на те, що початок перебігу строку звернення до суду пов`язується з днем, коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Відтак, про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатись з моменту проведення розрахунку по грошовому забезпеченню щомісячно, проте до суду звернувся лише 18.04.2023, пропустивши строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (навіть після повідомлення про суми, нараховані та виплачені останньому).
Отже, зазначені позивачем підстави щодо пропуску строку визнані судом не поважними, інших причин, які заважали звернутися до суду з цим позовом у встановлений КАС України строк, позивачем не наведено та судом не встановлено.
Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.
Частиною другою статті 123 КАС України, передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно із частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена в строк і порядок, передбачені статтями 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю. О. Скалозуб