Справа № 640/26366/21
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 27.07.2022) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецшина Україна» звернулося з позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № 2 від 03.09.2021 та № 2 від 03.09.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано посиланнями на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваних рішень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначив, що контролюючим органом правомірно встановлено порушення вимог законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги за своїм змістом дублюють доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Спецшина Україна» у зв`язку з поданням декларації з податку на додану вартість з від`ємним значенням, яке становить більше 100 тис. грн з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2021 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 19.05.2021 № ), яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), задекларованого у попередньому звітному періоді за січень, лютий, березень 2021 року.

За результатами перевірки складено акт від 16.07.2021 № 55797/26-15-07-02-02-17/35551613.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:

- абз. «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду за квітень 2021 в сумі 2 233 325 грн;

- пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки відсутня реєстрація податкових накладних за квітень 2021 року на загальну суму податку на додану вартість 2 233 325 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 2 від 03.09.2021, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду за квітень 2021 в сумі 2 233 325 грн;

- № 2 від 03.09.2021, яким позивачу визначено суму штрафу 3 400 грн, за відсутність реєстрації податкових накладних за період квітень 2021 року, на загальну суму податку на додану вартість 2 233 325 грн.

Як вбачається з Акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві дійшло висновку, що ТОВ «Спецшина Україна» за період з 01.01.2020 по 30.04.2021 задекларовано податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 53 030 611 грн. Водночас, перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядків 18, 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) встановлено її заниження на суму 2 233 325 грн.

Так, під час проведення перевірки ГУ ДПС у м. Києві встановлено, що ТОВ «Спецшина Україна» орендує площі - 9979,9 кв.м. згідно наступних договорів:

- Договір оренди нежитлового приміщення від 01.02.2019 №01/02-19, укладений з ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , (Орендодавець). Предмет оренди: нежитлове приміщення площею, 2021 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: складське приміщення. Ціна за місяць 60630 грн без ПДВ;

- Договір оренди нежитлового приміщення від 02.05.2019 №02/05-19, укладений з ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , (Орендодавець). Предмет оренди: нежитлове приміщення площею, 1500 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: складське приміщення. Ціна за місяць 45000 грн без ПДВ;

- Договір оренди нежитлового приміщення від 04.05.2020 №04/05-20, укладений з ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , (Орендодавець). Предмет оренди: нежитлове приміщення площею, 825 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: складське приміщення. Ціна за місяць 24750 грн без ПДВ;

- Договір оренди нежитлового приміщення від 23.07.2018 №23/07, укладений з ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , (Орендодавець). Предмет оренди: нежитлове приміщення площею, 3944,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: складське приміщення. Ціна за місяць 118332 грн без ПДВ;

- Договір оренди нежитлового приміщення від 25.10.2018 №25/10-18, укладений з ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , (Орендодавець). Предмет оренди: нежитлове приміщення площею, 1689,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: складське приміщення. Ціна за місяць 42237,5 грн без ПДВ.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 281, станом на 30 квітня 2021 року залишок автошин та запчастин склало в сумі 264 657 186 грн в кількості 146 115 штук. Перевіркою встановлено загальний об`єм складських приміщень дорівнює 44909,65 куб.м. (9979,9 х 4,5), де 4,5 висота, а об`єм корисної площі 41984,6 куб.м. (44909,65 - 2925), де 44909 куб.м. - загальний об`єм, де 2925 куб.м. - об`єм приміщення некорисної площі для під`їзду вантажних автомобілів, розвантажування та навантажування товару, який був розрахований наступним чином: об`єм -6,5 куб.м. (ширина складу х 100(довжина) х 4,5 (висота). Згідно загально-доступних інтернет ресурсів встановлено, що середній об`єм автошини складає 0,3 куб.м, тобто корисна площа 41 984,6 куб.м, вміщує 139 949 штук (41984,6 / 0,3 = 139949) автошин та запчастин.

Таким чином, за висновком ГУ ДПС у м. Києві площа орендованого приміщення в розмірі 9979,9 куб.м недостатня для місткості 146 155 штук автошин та запчастин, що унеможливлює підтвердження залишків автошин та запчастин (146 115 - 139 949) = 6 166,0 шт. х 1 811 (ціна середня за 1 автошину) = 11 166 626 грн.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час складання Акту перевірки та донарахуванню податку на додану вартість інспектори ГУ ДПС у м. Києві провели не вірні розрахунки, що призвело до незаконного нарахування ПДВ у сумі 2 233 325 грн та в подальшому винесенню незаконних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно п. 14.1.181 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Відповідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що жоден з перелічених пунктів ст. 198 ПК України у даному випадку не можна застосувати до позивача, оскільки товар існував в наявності на складі позивача станом на 30 квітня 2021 року тобто, на дату останнього дня періоду, за який проводилась перевірка.

Таким чином, висновки відповідача про нестачу залишків товару є такими, що базуються виключно на припущеннях, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і фактично повністю спростовуються договорами оренди та технічною документацією на орендовані приміщення.

Крім того, згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 281, станом на 30 квітня 2021 року залишок автошин та автозапчастин, склало в сумі 264 657 186 грн в кількості 146 115 штук. Водночас здійснені відповідачем розрахунки залишків товару взагалі не посилаються на жодну методику, яка була застосована при розрахунку у даному випадку.

Зокрема, при розрахунку загальної площі складу, відповідачем не взято до уваги, що загальна площа 9979,9 м.кв. складається з окремих складських приміщень, які мають різні розміри і відповідно різний об`єм корисної площі, що в свою чергу призвело до незаконного нарахування податку на додану вартість в сумі 2 233 325 гривень. Так, в Акті перевірки відображено, що перевіркою встановлено загальний об`єм складських приміщень дорівнює 44 909,65 куб.м, приблизний розрахунок загального об`єму корисної площі. Загалом позивач орендує п`ять окремих нежитлових приміщень різної довжини, ширини та висоти, що в свою чергу спростовує помилкові розрахунки вказані в Акті, оскільки в кожного орендованого приміщення різна довжина, ширина та висота, відповідно в кожного складу буде свій корисний об`єм.

При розрахунку залишків автошин та запчастин на складі позивача, відповідач не врахував, що крім вантажних шин, які вони взяли за основу для розрахунку визначення кількості залишків на складі, виходячи з середнього об`єму одиниці у співвідношенні до об`єму складу, на складі перебуває ще також автозапчастини у вигляді: кілець ущільнюючих, автокамер, обідної стрічки, фліперів, автодисків, легкової шини, які займають не значний об`єм складських приміщень.

Як вбачається з оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 станом на 30 квітня 2021 року загальна кількість позицій товару на складі складає 1 265 позицій та складає 146 115 штук, серед яких вантажна та спеціальна шина займає лише 514 позицій та складає 29 320 штук залишків.

Тобто у залишках на складі перебуває 116 795 штук автозапчастин, що складаються з кілець ущільнюючих, автокамер, обідної стрічки, фліперів, автодисків, легкової шини та в рази займають меншу площу для зберігання на складі, оскільки мають в рази менший об`єм від вантажної та спеціальної шини.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені докази в своїй сукупності свідчать, що під час складання Акту перевірки та донарахуванню податку на додану вартість інспектори ГУ ДПС у м. Києві провели не вірні розрахунки, що призвело до незаконного нарахування ПДВ у сумі 2 233 325 грн, тому відповідач безпідставно нарахував ПДВ у сумі 2 233 325 грн, а податкові повідомлення - рішення від 03.09.2021 №2 та від 03.09.2021 № 2 є протиправним та підлягають скасуванню.

Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05.06.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна