Справа № 500/1016/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1016/23

01 червня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якій позивач просить

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент прийняття на службу у Національну поліцію України вислугу років в Державній кримінально-виконавчій службі України, яка у календарному обчисленні становить 15 років 04 місяці та 00 днів, в пільговому - 20 років 05 місяців та 10 днів;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Тернопільській області зарахувати позивачу до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України, яка у календарному обчисленні становить 15 років 04 місяці та 00 днів, в пільговому - 20 років 05 місяців та 10 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 23.07.2003 по 30.12.2014 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України. Вислуга років на момент звільнення з даної служби становила в календарному обчисленні 15 років 04 місяці та 00 днів, в пільговому - 20 років 05 місяців та 10 днів.

Наказом ГУ НП в Тернопільській області від 25.05.2017 №117 о/с позивача з 25.05.2017 прийнято на службу в поліції та призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 патрульної поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, (з 25.05.2017 по 27.12.2018); інспектором сектору кадрового забезпечення Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (з 27.12.2018 по 28.03.2019); старшим інспектором сектору кадрового забезпечення Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (28.03.2019 по 13.01.2021).

Станом позивач перебуває з 13.01.2021 на посаді інспектора з кадрового забезпечення відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області по даний час.

Позивач вказує, що звернувся до відповідача із відповідною заявою щодо зарахування до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України та просив здійснити перерахунок стажу служби в поліції. Проте відповідач відмовив у перерахунку такого стажу.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо обчислення стажу роботи, яка дає право на надбавку за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, протиправними, оскільки особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України проходять службу в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Тому, на переконання позивача, служба у Державній кримінально-виконавчій службі за своєю суттю є службою в органах внутрішніх справ України, з огляду на що просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.03.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву, в тому числі клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

10.04.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому Національної поліції у Тернопільській області позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. Вказує, що частина друга статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції. Цей перелік не містить службу в Державній кримінально-виконавчій службі, яка не входила до складу органів внутрішніх справ, а тому відсутні правові підстави для зарахування вказаного періоду служби до стажу служби в поліції. При обчисленні стажу служби в поліції позивачу дотримано вимоги статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» та зараховано до цього стажу усіх періоди, однак не зараховано вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі, оскільки це суперечить вимогам законодавства України. З наведених підстав відповідач просить у задоволенні позову відмовити (арк. справи 31-38).

11.04.2023, на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (арк. справи 46-49).

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів судової справи, позивача ОСОБА_1 , наказом Управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області №80 о/с від 31.12.2014 «Про особовий склад» звільнено з Бережанської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області (№141) з 30 грудня 2014 у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) (арк. справи 18).

У вказаному наказі зазначено, що вислуга років позивача на момент його звільнення з даної служби становила в календарному обчисленні 15 років 04 місяці та 00 днів, в пільговому - 20 років 05 місяців та 10 днів.

Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 25.05.2017 №117 о/с (арк. справи 19) позивача з 25.05.2017 прийнято на службу в поліції та призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції №1 патрульної поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, на якій він перебував у період з 25.05.2017 по 27.12.2018.

Як слідує з Витягу з послужного списку ОСОБА_1 , у період з 27.12.2018 по 28.03.2019 він працював на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області; в період з 28.03.2019 по 13.01.2021 на посаді старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, а з 13.01.2021 по теперішній час працює на посаді інспектора з кадрового забезпечення відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області по даний час (арк. справи 20). Зазначені обставини також відповідають записам у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , копію листків з якої долучено до матеріалів судової справи (арк. справи 9-10).

На звернення позивача щодо перерахунок стажу служби в поліції з врахуванням до стажу служби в поліції вислуги років у органах Державної кримінально-виконавчої служби України (арк. справи 22-23) Головне управління Національної поліції у Тернопільській області листом від 14.03.2023 №635/2/02/2023 повідомило про те, що відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби у Державній кримінально-виконавчій службі України не зараховується до стажу служби в поліції, тому здійснити перерахунок вислуги років немає підстав (арк. справи 24).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 02 липня 2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами статті 78 Закону № 580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини між сторонами склались щодо не зарахування стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення позивачеві надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11 липня 2003 №1129-IV до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

При цьому, частина п`ята статті 23 Закону України від 23 червня 2005 №2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 №3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Таким чином, суд зазначає, що на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу»), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Зазначене вище відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.10.2022 у справі №160/11127/20.

Враховуючи те, що ГУ НП України в Тернопільській області відмовило позивачу у зарахуванні періодів служби позивача в системі кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції, то суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними таких дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України яка у календарному обчисленні становить 15 років 04 місяці та 00 днів, в пільговому - 20 років 05 місяців та 10 днів.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, є правом, а не обов`язком суду.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Проте, позивачем не наведено доводів та не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження необхідності саме в даному випадку зобов`язувати відповідача, як суб`єкта владних повноважень, подати звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі, наголошуючи при цьому, що, відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України, яка у календарному обчисленні становить 15 років 04 місяці та 00 днів, в пільговому - 20 років 05 місяців та 10 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 червня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач: - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.