Справа № 440/9613/21
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 р.Справа № 440/9613/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ломоновської Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава, повний текст складено 10.10.22 року по справі № 440/9613/21

за позовом Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску №3690/16-31-24-06 від 11.06.2021, яким до Управління культури застосовано штрафну санкцію в розмірі 50859,29 грн, у т.ч. 39225,20 грн - штраф та 11634,09 грн - пеня;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані ІКП Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на зазначену суму нарахування штрафних санкцій та пені з ЄСВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що нарахування відповідачем за оскарнуваним рішенням штрафних санкцій з ЄСВ та пені за період з 22.10.2019 по 15.05.2020 є необґрунтованим і безпідставним втручанням відповідача у мирне володіння майном позивача, оскільки позивач своєчасно і в повному обсязі сплачував задекларовані ним зобов`язання з ЄСВ, недоїмки з ЄСВ за вказаний період не мав, що підтверджується звітами Управління культури з ЄСВ за: жовтень - грудень 2019 року та січень - травень 2020 року, з додатками та квитанціями про їх прийняття та платіжними дорученнями про оплату ЄСВ за жовтень - грудень 2019 року та січень- травень 2020 року. Окрім того, для корекції сум проведених платежів зі звітами по ЄСВ позивача, в обґрунтування викладених обставин, надано довідку від 16.08.2021 розрахунків з ЄСВ по Управлінню культури за жовтень 2019 року - травень 2020 року. Більш того, відсутність у позивача недоїмки з ЄСВ за вказані періоди визнана відповідачем, що підтверджується листом ГУ ДПС у Полтавській області № 22038/6/16-31-13-04-18 від 15.06.2021, що додатково свідчить про незаконність нарахування штрафних санкцій за оскаржуваним рішенням.

Рішенням Полтавського окружного адміністртивного суду від 28.09.2022р. адміністративний позов Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №3690/16-31-24-06 від 11.06.2021. Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області провести коригування в інформаційній системі органів ДФС дані ІКП Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на суму нарахування штрафних санкцій та пені з ЄСВ.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням ДПС у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що позивачем належним чином, не виконувались вимоги ст. 9 Закону № 2464, а саме, єдиний внесок за вересень - грудень 2019, січень 2020 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку. Вказує, що за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період вересень - грудень 2019 та січень 2020 Управлінню культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було винесено рішення № 3690/16-31-24-06 від 11.06.2021 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно якого нараховано штрафну санкцію у сумі 39225,20 грн, та пеню 11634,09 гривень. Зазначає, що Управлінням культури і туризму Виконавчого комітету Кременчуцьк міської ради Полтавської області не звертались із заявою про повернення надміру сплачених ПДФО за спірний період. Крім того зазначає, що відсутні підстави вважати, що після надходження до ГУ ДПС у Полтавській області рішення суду, яке набрало законної сили, про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.06.2021 № 3690/16-31-24-06, до інформаційних систем не буде внесено відповідні записи та не відображено дану інформацію в ІКП платника. Тож посилається на те, що вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у Полтавській області відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані ІКП Управління культури і туризму Кременчуцької міської р Кременчуцького району Полтавської області на зазначену суму нарахування штрафних санкцій та пені з ЄСВ є такими, що заявлені передчасно. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, вказує, що даний спір не потребував значних затрат часу, а підготовка цієї справи до розгляду у суді не вимагає значного обсягу юридичної та технічної роботи для адвоката, адже, усі документи, необхідні для складання і подання до суду позовної заяви були j позивача в наявності. Також, зазначає, що представником за подібних обставин у справі № 440/1322/20 здійснювалося представництво інтересів позивача, обгрунтування позовних вимог у якій є аналогічним. Вбачає, що задоволений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи. Посилається на рішення Верховного Суду № 280/1765/19, № 826/856/18, № 821/1594/17, № 806/2143/18, № 826/9047/16, № 200/14113/18-а, № 520/7431/19, № 826/6889/17. З урахуванням вищенаведеного, просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 по справі № 440/9613/21 скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від представника Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення та довідка про доставку електронних листів в електронний кабінет системи "Електронний Суд", які містяться в матеріалах справи .

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням ГУ ДПС у Полтавській області №3690/16-31-24-06 від 11.06.2021 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області штраф у розмірі 39225,20 грн (за період з 22.10.2019 до 15.05.2020) та нараховано пеню у розмірі 11634,09 грн.

15.06.2021 Управлінням культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подано скаргу до Державної податкової служби України щодо скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.06.2021 №3690/16-31-24-06 ГУ ДПС у Полтавській області.

Рішенням ДПС від 06.07.2021 №8228/5/99-00-06-02-01-05 строк розгляду скарги продовжено до 13.08.2021 (включно).

Рішенням ДПС від 03.08.2021 №10171/5/99-00-06-02-01-05 про результати розгляду скарги, керуючись пунктом 4 розділу ІV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 за №178/28308, вирішено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.06.2021 №3690/16-31-24-06 від 11.06.2021 ГУ ДПС у Полтавській області залишити без змін, а скаргу Управління культури і туризму виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.06.2021 без задоволення.

Не погоджуючись із винесеним ГУ ДПС у Полтавській області рішенням від 11.06.2021 №3690/16-31-24-06 та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі за текстом Закон №2464).

Частиною другою статті 6 Закону №2464 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною восьмою статті 9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Відповідно до пункту 1 частини десятої статті 9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок податкового органу.

Згідно з частиною шостою статті 9 Закону №2464 для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку не бюджетні рахунки відповідному податковому органу. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Розрахункове обслуговування податкового органу здійснюється відповідно до умов договорів між центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, і власниками рахунків.

Частиною одинадцятою статті 9 Закону України №2464 передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464 податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною тринадцятою статті 25 Закону №2464 зазначено, що нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до податкового органу або позову до суду.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 25 Закону №2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення податковим органом вищого рівня, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 25 Закону №2464 рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк податковий орган про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.

Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску.

Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Відповідно до пункту 9-11.2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464 протягом періодів з 1 по 31 березня, з 1 по 30 квітня та з 1 по 31 травня 2020 року платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.

Згідно з пунктом 5 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі за текстом Інструкція №449), обчислення єдиного внеску податковими органами здійснюється на підставі актів документальної перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що містить відомості про суми нарахованого єдиного внеску, яка подається до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VІ Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити їх у звітності, що подається платником до податкових органів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

У разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

У пункті 6 розділу VІ Інструкції №449 зазначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо: сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі; податковий орган скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття податковим органом рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки); вимога податкового органу про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили; борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 або іншими положеннями Закону, в порядку, визначеному пунктами 9-11 цього розділу, - у день прийняття податковим органом рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 або іншого положення Закону; є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу (недоїмки), що зазначені у вимозі, - у день надходження виконавчих документів до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства.

Відповідно до пункту 1 розділу VІІ Інструкції №449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу VІІ Інструкції №449 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01.01.2015, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІТС.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди (при цьому недоїмка за кожен такий період повинна бути повністю сплачена (погашена).

Згідно з пунктом 9 розділу VІІ Інструкції №449 оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення вищим податковим органом або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату боргу (недоїмки), якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми боргу (недоїмки).

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням культури і туризму 01.11.2019 подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за жовтень 2019 року із визначеною до сплати сумою єдиного соціального внеску у розмірі 35473,04 грн.

Згідно з платіжними дорученнями №302, №410 від 07.10.2019, №306, №415 від 22.10.2019, №316, №423, №424 від 31.10.2019 позивачем сплачено єдиний внесок на загальну суму 35473,04 грн .

02.12.2019 Управлінням культури і туризму подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за листопад 2019 року із визначеною до сплати сумою єдиного соціального внеску у розмірі 34567,77 грн .

Згідно з платіжними дорученнями №320 від 18.11.2019, №429 від 19.11.2019, №329, №439 від 29.11.2019 позивачем сплачено єдиний внесок на загальну суму 34567,79 грн .

08.01.2020 Управлінням культури і туризму подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за грудень 2019 року із визначеною до сплати сумою єдиного соціального внеску у розмірі 36652,84 грн .

Згідно з платіжними дорученнями №333 від 13.12.2019, №446 від 19.12.2019, №346, №455 від 27.12.2019 позивачем сплачено єдиний внесок на загальну суму 36652,84 грн .

05.02.2020 Управлінням культури і туризму подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за січень 2020 року із визначеною до сплати сумою єдиного соціального внеску у розмірі 44873,39 грн .

Згідно з платіжними дорученнями №3, №3 від 16.01.2020, №8, №11, №12 від 31.01.2020 позивачем сплачено єдиний внесок на загальну суму 44873,40 грн .

10.03.2020 Управлінням культури і туризму подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за лютий 2020 року із визначеною до сплати сумою єдиного соціального внеску у розмірі 38308,55 грн .

Згідно з платіжними дорученнями №15 від 06.02.2020, №16, №19 від 17.02.2020, №25, №26 від 25.02.2020, №29, №30 від 26.02.2020 позивачем сплачено єдиний внесок на загальну суму 38308,56 грн .

01.04.2020 Управлінням культури і туризму подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за березень 2020 року із визначеною до сплати сумою єдиного соціального внеску у розмірі 39550,98 грн .

Згідно з платіжними дорученнями №30 від 10.03.2020, №36 від 11.03.2020, №40 від 12.03.2020,№43, №47 від 02.04.2020 позивачем сплачено єдиний внесок на загальну суму 39560,96 грн .

05.05.2020 Управлінням культури і туризму подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за квітень 2020 року із визначеною до сплати сумою єдиного соціального внеску у розмірі 43254,76 грн .

Згідно з платіжними дорученнями №47 від 09.04.2020, №52, №56, №57 від 24.04.2020, №57, №64, №65 від 14.05.2020 позивачем сплачено єдиний внесок на загальну суму 43254,77 грн.

12.06.2020 Управлінням культури і туризму подано звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за травень 2020 року із визначеною до сплати сумою єдиного соціального внеску у розмірі 42098,57 грн .

Згідно з платіжними дорученнями №65, №74 від 27.05.2020, №75, №84 від 09.06.2020 позивачем сплачено єдиний внесок на загальну суму 42098,57 грн .

Водночас, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 у справі №440/1322/20 позов Управління культури і туризму Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень і вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 3 від 18.02.2020, яким до Управління культури і туризму виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області застосовано штраф у розмірі 24026,05 грн, у т.ч. штраф 19268,13 грн та пеня 4757,92 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 19.02.2020, яким до Управління культури і туризму виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області застосовано штраф у розмірі 19248,43 грн, у т.ч. штраф 16750,35 грн та пеня 2498,08 грн. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) № Ю-4132-10/3210 від 06.04.2020 на суму 132653,58 грн, у т.ч.: 89379,10 грн - недоїмка; 36018,48 грн - штраф; 7256,00 грн - пеня.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 апеляційні скарги залишено без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 у справі № 440/1322/20 залишено без змін.

При цьому, відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2020 №Ю-4132-10/3835 на суму боргу 126680,91 грн та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.07.2020 №Ю-4132-10/4115 на суму боргу 124008,43 .

Рішенням ДПС України від 01.09.2020 №9276/5/99-00-06-03-01-05 зазначені вимоги скасовано, оскільки до загальної суми заборгованості включено суми штрафної санкції та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2020 № ГУ ДПС у Полтавській області у Полтавській області, яке на дату формування оскаржуваної вимоги оскаржено скаржником в судовому порядку (справа №440/1322/20), що призвело до завищення недоїмки .

Відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.08.2020 №Ю-4132-10/4526 на суму боргу 107051,50 грн .

Рішенням ДПС України від 27.10.2020 №11796/5/99-00-06-03-01-05 вимогу від 05.08.2020 №Ю-4132-10/4526 скасовано, оскільки до загальної суми заборгованості включено суми штрафної санкції та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2020 № ГУ ДПС у Полтавській області у Полтавській області, яке на дату формування оскаржуваної вимоги оскаржено скаржником в судовому порядку (справа №440/1322/20), що призвело до завищення недоїмки .

Відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.09.2020 №Ю-4132-10/4700 на суму боргу 112646,98 грн .

Рішенням ДПС України від 26.11.2020 №13130/5/99-00-06-03-01-05 вимогу від 11.09.2020 №Ю-4132-10/4700 скасовано, оскільки до загальної суми заборгованості включено суми штрафної санкції та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2020 № ГУ ДПС у Полтавській області у Полтавській області, яке на дату формування оскаржуваної вимоги оскаржено скаржником в судовому порядку (справа №440/1322/20), що призвело до завищення недоїмки .

Відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.12.2020 №Ю-4132-10/7940 на суму боргу 130569,90 грн .

Рішенням ДПС України від 25.01.2021 №698/5/99-00-06-03-01-05 вимогу від 09.12.2020 №Ю-4132-10/7940 скасовано, оскільки до загальної суми заборгованості включено суми штрафної санкції та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2020 № ГУ ДПС у Полтавській області у Полтавській області, яке на дату формування оскаржуваної вимоги оскаржено скаржником в судовому порядку (справа №440/1322/20), що призвело до завищення недоїмки .

Відповідачем складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2021 №Ю-4132-10/8227 на суму боргу 109874,90 грн .

Рішенням ДПС України від 22.03.2021 №3169/5/99-00-06-03-01-05 вимогу від 16.01.2021 №Ю-4132-10/8227 скасовано, оскільки до загальної суми заборгованості включено суми штрафної санкції та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску згідно з рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 18.02.2020 № ГУ ДПС у Полтавській області у Полтавській області, яке на дату формування оскаржуваної вимоги оскаржено скаржником в судовому порядку (справа №440/1322/20), що призвело до завищення недоїмки .

Управлінням культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області направлено до Головного управління ДПС у Полтавській області запити від 01.03.2021, від 12.05.2021 та від 13.05.2021, у яких просило надати інформацію з ІКП Управління культури і туризму виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про відсутність чи наявність недоїмки, штрафу, пені з єдиного соціального внеску, з часу їх виникнення (орієнтовно березень 2015 року) по дату надання відповіді на запит, а також відповідь, чи приймалась ГУ ДПС України на виконання рішення про результати розгляду скарги від 22.03.2021 №3169/5/99-00-06-03-01-05 нова вимога .

Листом ГУ ДПС України від 15.06.2021 №22038/6/16-31-13-04-18 зазначено, що Управлінню культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 23.07.2019 по 11.09.2019 було винесено рішення № від 19.02.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким нараховано штрафну санкцію у сумі 16750,35 грн та пеню 2498,08 грн, а також за період з 21.08.2019 по 29.11.2019 сформовано рішення № від 18.02.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну "сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно з яким нараховано штрафну санкцію у сумі 19268,13 грн та пеню 4757,92 грн. Рішення № від 19.02.2020 та № від 18.02.2020 оскаржено в судовому порядку, справа №440/1322/20. Інформація про судове оскарження надійшла до Головного управління ДПС у Полтавській області 21.01.2021. ІКП Управління по коду платежу 71010000 (Єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суму заробітної плати, винагород за договорам ЦПХ, допомога по тимчасовій непрацездатності) приведено у відповідність. Станом на 14.06.2021 по Управлінню відсутня заборгованість з єдиного внеску .

У відзиві до позовної заяви та апеляційній скарзі представник відповідача зазначив, що підставою винесення спірного рішення було невиконання позивачем вимог статті 9 Закону №2464, а саме: єдиний внесок за вересень - грудень 2019 року, січень 2020 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

При цьому, суд звертає увагу, що наведені доводи ГУ ДПС у Полтавській області спростовуються наявними в матеріалах справи звітами позивача з ЄСВ за жовтень грудень 2019 року та січень травень 2020 року, квитанціями про їх прийняття та платіжними дорученнями про оплату ЄСВ за жовтень грудень 2019 року та січень травень 2020 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у визначений законодавством строк, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету.

Оскільки суми єдиного внеску сплачені позивачем на єдиний казначейський рахунок, то перерахування таких коштів із помилковим зазначенням рахунку єдиного соціального внеску не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми внеску у визначений відповідною нормою Закону №2464-VI строк.

Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника при сплаті задекларованої суми єдиного внеску, не можуть бути підставою для застосування штрафів та нарахування пені, передбачених частинами 10 та 11 статті 25 Закону №2464-VI.

Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №816/591/16, від 21 лютого 2018 року у справі №813/1008/16, від 14 лютого 2018 року у справі №816/1254/17, від 12 червня 2018 року у справі №826/1/16, від 14 листопада 2018 року у справі №805/3665/16-а, від 24 жовтня 2018 року у справі №760/6097/16-а (2а/760/590/16) та від 7 лютого 2019 року у справі №820/3561/16.

У викладених та наведених позивачем постановах Верховний Суд, викладаючи тотожні висновки, вважає, що допущення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання як з єдиного соціального внеску у строк, встановлений Законом №2464-VI, так і з податків має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника та його посадових осіб до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску.

Також, в постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 813/2487/17 зазначено, що правова позиція стосовно сплати обов`язкових платежів (зборів) вже висловлювалась у постанові Верховного Суду України від 16 червня 2015 року у справі №21-377а15, відповідно до якої здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК України. Крім того, Верховний Суд України зазначив, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у визначений законодавством строк, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до Державного бюджету.

Аналогічної правової позиції дотримується й Верховний Суд, зокрема у постановах від 12 червня 2018 року у справі №826/1/16 (К/9901/28108/18), від 17 січня 2018 року у справі №2а-2686/09/2670 (К/9901/2649/18).

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Податковий орган не заперечує факту надходжень грошових коштів на інший рахунок. Також не заперечує про суми визначені у платіжних дорученнях як такі що дорівнюють сумі необхідній для сплати єдиного податку.

Таким чином, позивачем вчинені дії на виконання зобов`язання зі сплати єдиного податку виконано вчасно, у встановлені терміни для такої сплати. Помилка при зазначенні номеру відповідного рахунку не може слугувати підставою для застосування до позивача вказаних санкцій.

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог Управління культури і туризму про визнання протиправними та скасування рішень

З урахуванням вищевикладеного, суд звертає увагу, що відповідачем не наведено жодних належних, достатніх і достовірних доказів щодо правомірності винесення рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску №3690/16-31-24-06 від 11.06.2021, у зв`язку з чим це рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління ДПС у Полтавській області відкоригувати в інформаційній системі органів ДФС дані ІКП Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на зазначену суму нарахування штрафних санкцій та пені з ЄСВ, суд зазначає таке.

Пунктом 2 Розділу І Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.05.2021 №5 (далі за текстом - Порядок) надані наступні визначення:

- інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу;

- інформаційна система - інтегрований комплекс процесів, компонентів та засобів апаратного і програмного забезпечення для виконання цільової функції;

- коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю;

- первинні документи - документи, що складені платниками та/або податковими органами, отримані від інших органів влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення податкового органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація Казначейства про надходження податків і зборів та єдиного внеску тощо);

- первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування платежів, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи;

- перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення показників у відповідних підсистемах інформаційної системи;

Відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи. (пункт 4 Розділу І Порядку).

Згідно з пунктом 5 Розділу І Порядку моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Дії працівників територіальних органів ДПС під час відображення в інформаційній системі первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

Розділ V Порядку регламентує перенесення до ІКП визначених за результатами контрольно-перевірочної роботи сум грошових зобов`язань, податкових, митних та інших платежів та методи контролю відповідності показників результатів контрольно-перевірочної роботи даним ІКП.

Так, пунктом 1 глави 4 Розділу V Порядку передбачено, що працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Пункт 2 глави 4 Розділу V Порядку визначає, що залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами:, зокрема, інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку" / "Вручено, судовий розгляд").

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на "Скасовується в судовому порядку" / "Вручено, судовий розгляд".

Під час часткового скасування формується нове податкове повідомлення-рішення / рішення/ вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму, що залишилась.

Під час збільшення зазначених сум у податковому повідомленні-рішенні / рішенні / вимозі та/або рішенні щодо єдиного внеску формується податкове повідомлення-рішення / рішення / вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику (вноситься дата вручення до інформаційної системи та виконуються процеси, описані в пункті 2 підрозділу 1 цього розділу).

На підставі інформації про результати судового оскарження (рішення суду, прийнятого по суті) та у разі, якщо донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі підтверджується (статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Вручено, судовий розгляд"), та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування (поновлення у разі попереднього виключення з обліку)/ зменшення суми.

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Скасовується в судовому порядку"), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.

Інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі "Апеляційне та судове оскарження" підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

У пункті 1 глави 3 Розділу ІV Порядку зазначено, що у разі виявлення помилок для Документів звітності, допущених під час перенесення даних до інформаційної системи з паперових носіїв, виявлено до настання граничного терміну сплати, в ІКП відображаються нові показники Документів звітності.

У разі виявлення помилок для Документів звітності, допущених під час перенесення даних до інформаційної системи з паперових носіїв, виявлено після настання граничного терміну сплати (за результатами камеральної або документальної перевірки, розгляду звернення платника тощо), виправлення помилки виконується за згодою податкового органу вищого рівня. Факт приведення даних в інформаційній системі у відповідність до паперового носія та інформація про зміну показників в ІКП фіксуються у спеціальному журналі, в ІКП відображаються нові показники Документів звітності.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що в інтегрованій картці платника відображається повна хронологія нарахувань податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, їх облік тощо, в той час як контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДПС за напрямами роботи.

Так, при виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою, отже, відповідач має можливість здійснювати відповідні коригування облікових показників ІКП у ручному режимі у разі необхідності.

Подібна правова позиція відображена також у постановах Верховного Суду, зокрема, від 30.11.2021 у справі № 300/3157/20.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області провести коригування в інформаційній системі органів ДФС дані ІКП Управління культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на суму нарахування штрафних санкцій та пені з ЄСВ.

З урахуванням вищенаведеного, доводи відповідача щодо правомірності оскаржуваного рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №3690/16-31-24-06 від 11.06.2021 є помилковими.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цій справі саме у розмірі 8000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно зі ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів звертає увагу, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі по тексту - Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду :

- орде;

- договір про надання правової (правничої) допомоги №01/21 від 29.01.2021;

- розрахунок;

- рахунок фактура №01/21/4 від 16.08.2021;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 01/21/4 від 22.09.2021р.

При цьому, зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг № 01/21/4 від 22.09.2021р. вбачається, що Адвокатським бюро "Декстро" надав Управлінню культури і туризму Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області наступні послуги:

- підготовка та направлення до ПОАС процесуального документа (позовної заяви про оскарження рішення ГУ ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій по ЄСВ з додатками - 3000 грн.;

- підготовка та направлення до ГУ ДПС у Полтавській області повідомлення про судове оскарження рішення ГУ ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій по ЄСВ - 600 грн.;

- підготовка та направлення відповідачу та ПАОС відповіді на відзив ГУ ДПС у Полтавській області про нарахування штрафних санкцій по ЄСВ - 3000 грн.;

- підготовка та направлення до ПОАС процесуального документа (заява, клопотання, пояснення) - 600 грн;

- ознайомлення з матеріалами справи з виїздом до ПАОС (м.Полтава) - 3500 грн.

При розрахунку вартості правової (правничої) допомоги за договором від 28.02.2020 №16/20 зазначено детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 9400,00 грн, у тому числі: підготовка та направлення до ПОАС процесуального документа (позовної заяви про оскарження двох рішень ГУ ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій з додатками - 2400 грн, ознайомлення з матеріалами справи - 600 грн, підготовка та направлення до ПОАС та відповідачу процесуального документа (відповіді на відзив) - 1800 грн, підготовка та направлення до ПОАС процесуального документа (клопотання, розрахунок) - 600 грн, представництво інтересів у суді першої інстанції (ПОАС) - два засіданні - 4000 грн.

Всього : 10 700 грн.

Колегія суддів, зазначає, що надані позивачем документи в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу фактично є такими, що підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката.

Колегія суддів зазначає, що такі заявлені види правової допомоги як підготовка та направлення до ГУДПС у Полтавській області повідомлення про оскарження, явно завищені та не можуть вважатись прямо пов`язаними з судовим розгляду справи.

Ознайомлення з матеріалами не може бути визначене на рівні вартості у 3500 грн, рівно як і підготовка та направлення до ПОАС процесуального документа з додатками (заява, клопотання, пояснення).

Переглядаючи висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та співмірність понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., що підтверджується належними доказами, а тому такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

ГУ ДПС у Полтавській області як в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі наполягає на тому , що розмір відшкодування послуг не є співмірним із складністю справи, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Колегія суддів зауважує, що зі змісту апеляційної скарги не вбачається, у чому саме проявляється не співмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу в частині задоволених вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,0 грн.

При цьому, на думку колегії суддів, розмір відшкодування витрат на професійну правничу, не свідчить про її невідповідність.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат по даній справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 по справі № 440/9613/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 05.06.2023 року