Справа № 304/900/23
Суддя: Чепурнов В. О.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/900/23 Провадження № 2-а/304/9/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Галас А.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 304/900/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №202173 від 03 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 202173 від 03 травня 2023 року, винесену інспектором СРПП ВП № 1 Ужгородського районного управління Головного управління національної поліції в Закарпатській області Кичерою Іваном Миколайовичем про його притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у розмірі 3 400 грн, а також просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 березня 2022 року він був призваний для проходження військової служби під час мобілізації у лави ЗСУ. У травні 2023 року він відбував щорічну відпустку та 03 травня 2023 року у селі Сімер по вулиці Зарічній був зупинений працівником поліції, який після аналізу його документів ствердив, що він не має права керування транспортним засобом, оскільки строк дії його посвідчення закінчився. Він у свою чергу вказав, що на час дії воєнного стану дозволено керувати транспортним засобом з посвідченням водія, строк якого закінчився, а також пояснив, що є військовослужбовцем ЗСУ, перебуває у відпустці та вже завтра має вирушити до місця постійної дислокації військової частини. Однак працівник поліції його доводи до уваги не взяв, вказані обставини не з`ясував, сказавши, що це його проблеми, та виніс оскаржувану постанову, а відтак така прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час і місце такого повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 268 КАС України.

На пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі від 26 травня 2023 року, подати відзив на позовну заяву, такий подано не було, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч. 6 ст. 162 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд встановив, що за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 03 травня 2023 року серії БАД № 202173, винесеною поліцейським СРПП ВП № 1 Ужгородського районного управління Головного управління національної поліції в Закарпатській області Кичерою І.М. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, зокрема про те, що він того ж дня о 06.42 год по вул. Ужанській у місті Перечин керував автомобілем марки «ВАЗ», р/н НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Факт керування позивачем 03 травня 2023 року о 06.42 год по вул. Ужанській у місті Перечині автомобілем марки «ВАЗ», р/н НОМЕР_1 , та що останній мав при собі посвідчення водія НОМЕР_2 , категорії В, яке було видано йому вперше і строк дії якого закінчився 26.01.2023, визнається позивачем.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина 2 ст. 126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п. 2.1(а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340 (в редакції постанови КМУ від 20.05.2009 № 511), посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 25-1 даного Положення, обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.

Двадцять шостого січня 2021 Територіальним сервісним центром 2141 позивачу ОСОБА_1 видано вперше посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорія «В», зі строком дії до 26 січня 2023 року, тобто на момент винесення оскаржуваної постанови строк дії посвідчення водія ОСОБА_1 закінчився.

Водночас, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та в день винесення оскаржуваної постанови 03 травня 2023 року також діяв.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови КМУ «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» № 184 від 03 березня 2022 року в редакції від 23.03.2022, відповідно до статей 12-1, 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України установив, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Положення вказаного нормативно правового акту є імперативним і не містить застережень, що його дія розповсюджують виключно на випадки коли строк дії національного посвідчення водія України, виданого особі вперше закінчився під час введення воєнного часу або у певний період часу до його введення.

Враховуючи вказані обставини доводи відповідача на предмет того, що позивач 03 травня 2023 року о 06.44 год по вул. Ужанській у м. Перечин керував автомобілем марки «ВАЗ», р/н НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови у зв`язку з чим інші доводи позивача не підлягають перевірці під час розгляду даної справи, як несуттєві у цьому випадку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи те, що в судовому засіданні, жодним чином не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому спірну постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 6-10, 14, 241-244, 246, 251, 286 КАС України, ст. 7, 33, 222, 251, 258, 288 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №202173 від 03 травня 2023 року задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 202173 від 03 травня 2023 року, винесену інспектором СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління національної поліції в Закарпатській області Кичерою Іваном Миколайовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається у письмовій формі до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, ; місцезнаходження: 88000 Закарпатська область м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13.

Головуючий:Чепурнов В. О.