Справа № 420/7/23
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/7/23
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів Бойка А.В., Шевчук О.А.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 р. у справі № 420/7/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОМІТЕК» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 р. за позовом ТОВ «ВОМІТЕК» до ГУДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,-позов задоволено.

На зазначене судове рішення ГУДПС у місті Києві подало апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків.

Вказана ухвала була отримана податковим органом 12 травня 2023 року та 24 травня 2023 року апелянт подав до суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку та просив відстрочити сплату судового збору, вказував на відсутне фінансування та тривалу процедуру виділення коштів.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, та єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст.73,74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч.1 ст.133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Слід зазначити, що апелянтом не вказано жодних доводів та посилань щодо того, коли ним буде отримано фінансування на сплату судового збору, що вносить для учасників процесу аспект непередбачуваності термінів перебігу вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та в принципі не сприяє дотриманню розумності строків розгляду справи.

Враховуючи те, що на підтвердження неможливості сплати судового збору належних та достатніх доказів не надано, то апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги необхідно відмовити. При цьому, суд не приймає до уваги виписку по рахунку за 10 квітня 2023 року, що нібито підтверджує відсутність фінансування, оскільки вказана виписка стосується виключно одного дня.

Вирішуючи питання щодо можливості задоволення вказаного клопотання, суд враховує, що відповідно до п. 6 ч.5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу з моменту закінчення встановленого статтею 295 КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, суд зазначає, що відсутність бюджетних асигнувань на оплату судового збору, яке призвело пропуску строку при поданні апеляційної скарги, в даному випадку не може бути визнано поважною підставою пропуску строку на апеляційне оскарження, з урахуванням також того факту, що станом на день подання апеляційної повторної скарги, судовий збір не сплачено та апелянтом не надано жодних доказів вчинення будь-яких дій стосовно виконання обов`язку щодо оплати судового збору за подання апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, суд в задоволенні клопотання про відстрочення строку на сплату судвого збору на апеляційне оскарження відмовляє.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 298, 299, 321, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Головного управління ДПСу місті Києві про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 р.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку ст.328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук