Справа № 462/3600/23
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер судової справи 462/3600/23
Номер провадження 2-а/462/76/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 травня 2023 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Галайко Н. М., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 15.05.2023 року (вх. № 9908) звернувся до суду із адміністративним позовом до УПП у Львівській області ДПП, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021 року, також просить суд поновити строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Однак суд зазначає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 160, 161 КАС України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім?я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Позивач, звертаючись до Залізничного районного суду м. Львова, зазначив адресу свого проживання: АДРЕСА_1 .

До позовної заяви ОСОБА_1 долучивкопію паспорта громадянина України, з якого вбачається, що станом на 19.10.2012 року місце проживання останнього зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак зазначені дані не можна вважати актуальними, а матеріали заяви не містять доказів на підтвердження зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) ОСОБА_1 на час подання позовної заяви у Залізничному районі м. Львова, що впливає на визначення підсудності даної справи.

Такими документами можуть бути: витяг з реєстру територіальної громади,довідка про реєстрацію місця проживання особи або місця перебування особи.

Також суд зазначає, що на виконання вимог п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Звертаючись із вказаним позовом до суду, ОСОБА_1 просить поновити йому строк звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення до суду із позовом позивач зазначає, що до подання адміністративного позову він скористався своїм правом оскарження постанови начальнику Управління патрульної поліції у Львівській області. Рішення начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Пилипенка Р. № Б-4229/41/12/01-2021 від 29.10.2021 року за результатами розгляду скарги отримано 20.11.2021 року, тобто по спливу, передбаченого ст. 289 КУпАП десятиденного строку після винесення оскаржуваної постанови. Після отримання рішення начальника УПП звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021 року. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2022 року у справі № 462/8775/21 подану ним позовну заяву повернуто, з мотивів пропуску десятиденного строку на звернення до суду без поважних причин. Зазначає, що у встановленому законом порядку подав скаргу на спірну постанову вищестоящій посадовій особі, тому не міг звертатись до суду із позовом, а відтак строк звернення до суду пропущено із поважних причин і просить його поновити. Крім того, покликається на те, що за аналогічних обставин звернення першочергово із скаргою до вищестоящої особи, а надалі до суду, Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 462/2712/21 від 09.12.2021 року скасовано рішення Залізничного районного суду м. Львова від 30.09.2021 року та щодо строку звернення зазначено, що незалежно від обраного особою способу захисту свого права, вона може звернутись до суду, який не може відмовити у доступі з мотивів обрання особою спочатку досудового способу вирішення спору.

Так, вирішуючи клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення строку на звернення до адміністративного суду, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено, ОСОБА_1 уже звертався до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про скасування постанови серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021 року та ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку із визнанням неповажними причин пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом. Окрім цього, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.04.2023 року у справі № 462/967/23 позовну заяву ОСОБА_1 до УПП у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення постановлено вважати неподаною та повернуто позивачу. Звертаючись повторно до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021 року позивач просить поновити йому строк звернення до суду, оскільки такий пропущено з поважних причин, а саме звернення у передбаченому законом досудовому порядку із скаргою до вищестоящої посадової особи та надалі, у зв`язку із отриманням рішення вищестоящої сооби про відмову, звернення із позовом до суду.

Так, ч. 1 ст. 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Статтею 122 КАС України визначено загальний строк звернення до адміністративного суду.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За приписами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано також протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже, законодавцем передбачено альтернативний порядок оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Цей порядок не є досудовим порядком вирішення спору, оскільки передбачає можливість оскарження або до вищестоящого органу, або до суду у порядку, визначеному КАС України.

Як вбачається із ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2022 року у справі № 8775/21 та від 10.04.2023 року № 462/967/23 саме наведені обставини слугували підставою повернення позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕАО № 4824191 від 26.09.2021 року.

Звертаючись повторно із даною позовною заявою нових причин поважності пропуску строку звернення та підстав для поновлення такого позивачем не наведено.

Щодо покликань позивача на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 року за результатами перегляду рішення у справі № 462/2712/21, суд звертає увагу на те, що згідно позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.01.2021 року у справі №757/48987/18-а законодавче обмеження строку оскарження судового рішення десятиденним строком з дня вручення постанови у справі про адміністративне правопорушення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п. 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

Такого ж змісту позиція міститься у наступних постановах Верховного Суду за аналогічних правовідносин щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, зокрема у постанові від 18.03.2021 року у справі № 466/227/18 та у постанові № 697/1044/22 від 16.02.2023 року.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

А тому, звернення особи до вищестоящого органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав, що підтверджує відсутність підстав для встановлення тримісячного строку для звернення до суду із вказаним позовом.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що підстави зазначені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду слід визнати неповажними, тому позивачу необхідно вказати інші підстави для поновлення строку та надати інші наявні докази в обґрунтування інших підстав такого пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Окрім цього, суд зазначає, що ч. 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3». Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять у автоматичному режимі до «Д-3», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Так, до позовної заяви додано квитанцію № 14 від 30.11.2021 року про сплату судового збору у сумі 454 грн. 00 коп. та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ07099616/1 від 10.02.2023 року.

Однак, станом на 30.05.2023 року відсутнє підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, а саме: у комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3» відсутній показник (Виписка про зарахування судового збору) автоматичного поєднання платіжного доручення з Державною Казначейською службою.

При перевірці судом надходження сплаченої суми до бюджету, виявилося, що квитанція № 14 від 30.11.2021 року на суму 454 грн. 00 коп. поєднана з матеріалами цивільної справи № 462/8775/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.09.2021 року серії ЕАО № 4824191 (поданої 01.12.2021 року), що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.02.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26.09.2021 року серії ЕАО № 4824191 постановлено вважати неподаною і повернуто позивачу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду при залишенні заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684 грн. 00 коп.

Отже судовий збір за подання до суду позовної заяви про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення складає 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 160 КАС України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 169, 248 КАС України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко