Справа № 420/9228/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9228/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови призначити пенсію за віком,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком згідно зі статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV з урахуванням статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 23.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 , починаючи з 23.02.2023, пенсію за віком, передбачену статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV та здійснити її перерахунок відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 05.09.2016 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, яка призначена відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 23.02.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію за віком на загальних підставах за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020, 2021 та 2022 роки. Пенсійний орган відмовив посилаючись на відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії з виду на вид, а саме з 104 на 101 шифр. Позивач не погоджується із такою відмовою та просить задовольнити позовні вимоги.

У відзиві пенсійний орган із заявленими вимогами не погодився. Зазначив, що з 05.09.2016 року позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Виходячи із того, що позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах підстави для переведення на пенсію за віком на загальних умовах відсутні. У задоволенні позову просить відмовити.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив наступне.

За матеріалами пенсійної справи 04.10.2016 року позивач звернувся до пенсійного органу про призначення йому пенсії за віком за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

05.10.2016 року позивачу призначено пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На момент призначення пенсії позивач досяг 55-річного віку, продовжував працювати, до страхового стажу зараховано 37 років 1 місяць 5 днів, з яких 13 років 25 днів робота за Списком №2.

Середній заробіток для обчислення розміру пенсії взятий за три попередні роки, що передували року призначення пенсії 2016 року, а саме за 2013-2015 роки.

08.11.2018 року розпорядженням пенсійного органу ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 04.10.2016 року.

23.02.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки.

Листом позивача повідомлено про відсутність підстав для переведення на пенсію за віком на загальних умовах, оскільки вже призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) та Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788).

На час призначення пенсії позивачу на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачалось, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 (далі Закон №2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, Закон №1058-IV доповнено розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Так, пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV (в редакції Закону №2148-VIII) встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тобто, вже після призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 такий вид пенсії був передбачений не тільки ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а й ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено такі види пенсій, як пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено два види пенсій за віком, а саме на загальних умовах відповідно до ст. 26 та за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114.

Так, за змістом статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Виходячи з аналізу статей 26 та 114 Закону, пенсія за віком та пенсія на пільгових умовах за віком за нормами цього Закону передбачають різні умови призначення, як то віковий ценз та необхідний стразовий стаж, зокрема спеціальний.

Враховуючи наведене, призначена позивачеві пенсія на пільгових умовах за віком та пенсія за віком на підставі ст. 26 Закону, за переведенням на яку звернувся позивач, є різними видами пенсій.

Згідно з положеннями статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсій за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, розглядаючи подану позивачем заяву, пенсійний орган повинен був надати оцінку наявності в останнього права на отримання пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», натомість позивачу листом повідомлено про відсутність підстав для переведення на такий вид пенсії, у зв`язку із призначенням пенсії на пільгових умовах за віком.

Тобто, зі змісту наданої позивачеві відповіді суд робить висновок, що пенсійним органом фактично не розглянуто питання щодо наявності у позивача права на переведення на інший вид пенсії.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 23.02.2023 року про переведення з пенсії за віком на пільгових умовах, призначену на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на інший вид пенсії, а саме пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, відповідач має надати оцінку наявності усіх необхідних умов для переведення на цей вид пенсії, як то вік та страховий стаж, які передбачені ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення.

Вимоги в частині зобов`язання призначити ОСОБА_1 , починаючи з 23.02.2023, пенсію за віком, передбачену статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV та перерахунок відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки є передчасними, оскільки пенсійним органом не досліджувалось питання наявності у позивача права на цей вид пенсії та відповідного рішення про відмову не приймалось.

Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Необхідно зауважити, що часткове задоволення позовних вимог, у даному випадку, не впливає на розмір судового збору, який підлягає стягненню, оскільки обсяг задоволених вимог фактично не відрізняється від кількості тих, за які такий збір був сплачений.

Керуючись статтями 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пільгових умовах, призначену на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2023 року про переведення з пенсії за віком на пільгових умовах, призначену на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням висновків наведених у цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП - відсутній, АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов