Справа № 400/5754/22
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/5754/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТАФ СЕРВІС» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням 03.04.2023 року Головного управління ДПС у Волинській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2023 року апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ч.2 ст.298 КАС України, у зв`язку з несплатою судового збору, надано апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023 року клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги задоволено, строк встановлений ухвалою суду від 07.04.2023 року продовжено. Надано апелянтові строк протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 року клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги задоволено, строк встановлений ухвалою суду від 07.04.2023 року продовжено. Надано апелянтові строк протягом 10 днів з моменту отримання вказаної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023 року апеляційну скаргу повернуто апелянтові, у зв`язку з невиконанням вимог вищевказаної ухвали від 07.04.2023 року, а саме через несплату судового збору.

29.05.2023 року представником ДПС України та ГУ ДПС у Волинській області Юлією Кузьмич вдруге подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу подану 29.05.2023 року на відповідність її вимогам КАС України, було встановлено що апеляційна скарга була подана за межами строку, визначеного ч.1 ст.295 КАС України та апелянтом не було надано суду документ про сплату судового збору.

Разом з апеляційною скаргою представник ДПС України та ГУ ДПС у Волинській області подав клопотання про поновлення строку ГУ ДПС у Волинській області на апеляційне оскарження рішення суду та відстрочення або розстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року, який досі не скасовано. Також апелянт зазначає, що в найкоротші терміни повторно звернувся із апеляційною скаргою, час який пройшов після повернення першої апеляційної скарги до звернення ГУ ДПС у Волинській області із апеляційною скаргою повторно, є прийнятним для усунення недоліків апеляційної скарги. Крім цього апелянт зазначив, що зважаючи на майновий стан органів ДПС, внаслідок впровадження воєнного стану, на рахунку за КВЕК 2800 (за яким здійснюються видатки для сплати судового збору) в умовах воєнного стану не здійснюється фінансування.

Розглянувши подане апелянтом клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведений перелік умов, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору (так само звільнити від сплати судового збору чи зменшити розмір судового збору) є вичерпним. Встановлюючи ці умови, законодавець у такий спосіб одночасно визначає, які причини можуть бути визнані судом поважними при вирішенні питань, пов`язаних із сплатою судового збору.

Колегія суддів вважає, що наведені апелянтом обставини для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є такими, що не наділяють суд правом на відстрочення або розстрочення сплати судового збору на підставі вимог ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на запровадження військового стану на території України, як на підставу для відстрочення сплати судового збору, оскільки сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.04.2023 року у справі №200/1913/21.

Отже, клопотання апелянта про відстрочення або розстрочення сплати судового збору є невмотивованим та задоволенню не підлягає.

Органи Державної податкової служби є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктом, що реалізує свою владну компетенцію, а відсутність чи недостатність фінансування їх діяльності не може свідчити про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, або, як в даному випадку, для продовження терміну усунення недоліків на невизначений строк.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Крім того, ст.44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасника справи, який зобов`язує останнього діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Одним із таких процесуальних обов`язків учасників справи є надання особою, яка подає апеляційну скаргу, документа про сплату судового збору (ч.5 ст.296 КАС України).

Таким чином, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно належного оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документу про сплату судового збору, для чого, як особа зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

При цьому, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року по справі Смірнова проти України зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain (заява №11681/85) Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Колегія суддів наголошує, що матеріали справи також не містять жодних доказів вчинення апелянтом послідовних та регулярних дій з моменту виникнення права на апеляційне оскарження, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у цій справі в найкоротші строки.

Також, колегія суддів звертає увагу, що апелянт є державним органом, а тому, посилання на відсутність надходження коштів з бюджету не є достатньою підставою для відстрочення або розстрочення суб`єкту владних повноважень сплати судового збору, оскільки обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Крім того, як зазначено вище, апелянт вперше звернувся з апеляційною скаргою 03.04.2023 року, тобто майже два місяці тому, колегія суддів вважає що такий строк є достатнім для здійснення необхідних дій для сплати судового збору.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подачу апеляційної скарги на постанову суду майнового або не майнового характеру для суб`єктів владних повноважень, юридичних осіб, фізичних осіб або фізичних осіб-підприємців встановлюється у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, оскільки ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви становить 12405,00 грн., ставка судового збору за подачу апеляційної скарги складає 18607,50 грн..

Пільги щодо сплати судового збору, встановлені ст.5 Закону України «Про судовий збір», на апелянта не розповсюджуються.

Документ про сплату судового збору апелянтом не надано.

Таким чином, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст.296 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.169 КАС України (з урахуванням положень ч.2 ст.298 КАС України) суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання апеляційної скарги постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

В ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в розмірі 18607,50 грн. повинно бути перераховано або внесено на рахунок за наступними реквізитами:

Отримувач коштівГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37607526
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA1015758
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), П`ятий апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)
Також, відповідно до ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Щодо клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Перша апеляційна скарга була подана в строк встановлений ч.1 ст.295 КАС України, але повторна апеляційна скарга вже була подана відповідно за межами строку, визначеного ч.1 ст.295 КАС України.

Згідно із ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Стаття 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії; при цьому, особливості організації роботи в установі, що таку апеляційну скаргу подала, жодним чином не впливає на неухильність виконання нею своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань, пов`язаних з процедурою узгодження і проведення платежів (здійсненням видатків бюджету).

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ, а особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Крім цього, як зазначено вище колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на запровадження військового стану на території України, як на підставу для поновлення строку, оскільки сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження або поновлення процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору у всіх абсолютно випадках.

Також колегія суддів зазначає, що вказаний строк було пропущено у зв`язку з неможливістю сплати судового збору вчасно, однак не дивлячись на те, що перша апеляційна скарга було подана в строк встановлений ч.1 ст.295 КАС України, звертаючись до суду з повторною апеляційною скарго, апелянт на надав суду доказів сплати судового збору суду.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

З огляду на наведене та викладені вимоги закону, повторна апеляційна скарга була подана поза межами законодавчо встановленого тридцятиденного строку апеляційного оскарження, апелянтом не було надано суду документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційна скарга на підставі ч.2, ч.3 ст.298 КАС України підлягає залишенню без руху для надання апелянту терміну на звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних підстав для поновлення цього строку та надання суду документу про сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.298 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відстрочення або розстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області - залишити без руху.

Надати апелянту строк протягом 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що у разі не виконання зазначених вимог, відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька