Справа № 320/9557/21
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 червня 2023 року 320/9557/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., в м. Києві розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у порядку ст. 383 КАС України,
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.
Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі №320/9557/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України Київській області щодо не нарахування та невиплати із 10.02.2021 року підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити із 10.02.2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вже виплачених сум.

У вищенаведеному рішенні Київський окружний адміністративний суд врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 року у зразковій справі №240/4937/18, провадження № 11-150заі19, відповідно до яких, непрацюючі пенсіонери, які проживають на території зони гарантованого добровільного відселення, мають право на отримання підвищення до пенсії саме у розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Для того щоб переконатись, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області виконується у повному обсязі позивач направив заяву до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області. У цій заяві позивач просив, що у разі якщо рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі №320/9557/21 не виконано - добровільно його виконати у повному обсязі, а також надати інформацію про розмір призначеної і фактично отримуваної позивачем пенсії, відповідно до наведеного рішення.

У відповідь на цю заяву позивач отримав лист-відповідь від відповідача. У цьому листі- відповіді відповідач зазначив, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі №320/9557/21 виконано у межах повноважень.

Набавка до пенсії позивача, відповідно до рішення суду, обраховується виходячи з двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб і складає 4540 грн. 00 коп. Кошти з 10.02.2021 року по 30.06.2022 року нараховано в розмірі 75939 грн. 39 коп. та будуть виплачені відповідно до бюджетних призначень.

Тобто відповідач дійсно не виконує рішення суду в повному обсязі, оскілки обраховує надбавку до пенсії виходячи з двох прожиткових мінімумів, що суперечить суті рішення суду, а також не здійснив виплату заборгованості, посилаючись на відсутність бюджетних призначень.

Враховуючи наведене у позивача виникла необхідність звернення до суду з даною заявою.

Процесуальні дії.

21.04.2023 року судом було відкрито провадження у справі в порядку ст. 383 КАС України та призначено судове засідання на 11.05.2023 року.

11.05.2023 року належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явились. Судом було прийнято рішення перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України.

Правова позиція суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За правилами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Необхідно зазначити, що Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Обставинами, що свідчать про протиправність дій та бездіяльності відповідача являється саме нарахування та виплата надбавки в розмірі двох прожиткових мінімумів, а не в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД,Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Отже, станом на сьогодні, відповідач не виконує свій обов`язок, закріплений Конституцією України та іншими законами, щодо виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі №320/9557/21 відповідно до його суті та у повному обсязі, оскільки нараховує та виплачує позивачу надбавку до пенсії у розмірі двох прожиткових мінімумів 4540 грн. 00 коп., а не в розмірі двох мінімальних заробітних плат 13400 грн. 00 коп. (станом на сьогодні), а також відповідач здійснив невірне нарахування коштів, що підлягають виплаті, тому що при обрахунку заборгованості за кожний місяць недоплати також виходив з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат, відповідно до Закону про Державний бюджет на відповідний рік та не виплатив їх. Зазначене вказує на неналежне і безвідповідальне виконання службовими і посадовими особами відповідача своїх обов`язків та порушення вищенаведених норм законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 249 КАС України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Керуючись статтями Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у порядку статті 383 КАС України задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, які вчинені на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі №320/9557/21 щодо нарахування доплати до пенсії ОСОБА_1 , виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

3. Зобов`язати керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області вжити відповідних заходів для забезпечення виконання рішення суду у вказаній справі та вжити заходів для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

4. Повідомити Київський окружний адміністративний суд про прийняте рішення до "02" липня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Терлецька О.О.