Справа № 160/8143/22
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 червня 2023 рокуСправа №160/8143/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича,

за участі сектераря судового засідання Дивнич Д.І.

представника позивача не з`явився

представника відповідача Артем`єва К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача у порядку статті 383 КАС України у справі № 160/8143/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії-

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року позовні вимоги задоволено повністю, а саме:

визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в частині зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 % до 70 % грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії та її виплати з 01.01.2016.

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, виходячи із загального відсоткового значення розміру пенсії 80 % сум грошового забезпечення, відповідно до частини третьої статті 51 та частини третьої статті 52 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016 з урахуванням виплаченого.

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року набрало законної сили; на виконання зазначеного рішення судом видано позивачу виконавчий лист.

07.10.2022 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження ВП № 70002492 з приводу примусового виконання виконавчого листа від 23.08.2022 року № 160/8143/22.

14.05.2023 року позивача звернувся до суду з заявою у порядку статті 383 КАС України, у якому просить суд постановити ухвалу, якою визнати протиправими дії вчинені Головним управління ПФ України в Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року у справі № 160/8143/22.

Заява обгрунтована тим, що відповідач не виконує рішення суду, оскільки продовжує здійснювати виплату позивачу пенсію у розмірі 70% від розміру грошового забезпечення та відмовляється виплачувати позивачу пенсію виходячи із розміру грошового забезпечення 80%.

Ухвалою суду від 18.05.2023 року призначено до розгляду в судовому засіданні заяву позивача, подану в порядку статті 383 КАС України.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав клопотання про розгляд заяви без його участі.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви позивача, оскільки рішення суду виконано відповідачем у повному обсязі.

Розглянувши заяву позивача, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, за частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до приписів статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 N 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для виконання.

У Рішенні від 30.06.2009 року N 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, контроль за виконанням рішення суду, передбачений статтею 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статей 383, 249 КАС України можливе лише у разі встановлення факту протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Станом на день розгляду заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, суд зазначає про наявність обставин, які свідчать про те, що відповідач порушує законні права та інтереси позивача, ухиляючись від виконання ним дій зобов`язального характеру.

Задовольняючи позов суд зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, виходячи із загального відсоткового значення розміру пенсії 80 % сум грошового забезпечення, відповідно до частини третьої статті 51 та частини третьої статті 52 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016 з урахуванням виплаченого.

Судом на підставі пояснень відповідача та розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № 9 встановлено, що відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу за період з 01.01.2016 року по 01.11.2019 року та виплатив різницю між фактично нарахованою та виплаченою пенсією позивачу.

Також судом встановлено, що відповідач здійснив перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року виходячи із 80% грошового забезпечення позивача. Однак з 01.12.2019 року та з 01.02.2023 року відповідач знов здійснив перерахунок пенсії позивачу виходячи з 70% грошового забезпечення позивача, що підтверджується інформацією з пенсійної справи № 9.

Суд у рішенні від 13.07.2022 року у справі № 160/8143/22 прямо зазначив про те, що статтею 63 Закону № 2262-XII та постановами Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та від 21.02.2018 №103 не передбачено зміну розміру, з якого призначена пенсія, при її перерахунку; враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії; таким чином, відповідач при перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону №2262-XII неправильно застосував статтю 13 вказаного Закону, тому його дії щодо перерахунку пенсії позивача із застосуванням максимального розміру пенсії 70% є протиправними і перерахунок пенсії позивача має бути здійснений із застосуванням максимального розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, суд визнав право позивача на отримання пенсії у розмірі саме 80% від грошового забезпечення.

Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Отже, рішення суду від 13.07.2022 року у справі № 160/8143/22, яке набрало законної сили, не виконано.

Згідно частини 6 статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України.

За змістом статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем рішення суду та направлення до відповідача окремої ухвали для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону зі встановленням строку для повідомлення суду про їх усунення.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання протиправними лій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно не виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року у справі № 160/8143/22 в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, виходячи із загального відсоткового значення розміру пенсії 80 % сум грошового забезпечення, відповідно до частини третьої статті 51 та частини третьої статті 52 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», починаючи з 01.01.2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли неналежному виконанню рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року у справі № 160/8143/22.

Направити окрему ухвалу до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для реагування та вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше 60-ти календарних днів після її надходження до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін