Справа № 500/944/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/944/23

31 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (відповідач-2), в якому просив, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №56 від 14.10.2022, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на території російської федерації з 23.10.2015 по 30.08.2020, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити, виплатити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 21.04.2021 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправним оскаржуване рішення відповідача-1, згідно з яким не враховано період роботи на території російської федерації з 23.10.2015 по 30.08.2020, оскільки відсутня інформація отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату внесків. Позивач вважає, що обов`язок отримання інформації отриманої органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків за періоди роботи після 01 січня 2004 року покладений саме на орган, що призначає пенсію, у даному випадку на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Ухвалою суду від 27.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що оскільки страховий стаж позивача на дату звернення до територіальних органів Пенсійного фонду складає 24 роки 07 місяців 11 днів (при необхідних 28 років), рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.02.2023 №56 в призначенні пенсії за віком йому відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Просить врахувати, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не наділено правом вимагати від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) відомостей про сплату страхових внесків особами, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, окрім як мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, які видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію; на такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Ухвалою суду від 18.04.2023 постановлено залучити до участі у справі №500/944/23 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, встановивши строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Вказана ухвала суду надіслана відповідачу-2 та отримана ним 18.04.2023, однак у встановлений судом строк відзиву від Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області до суду не надходило.

Ухвалою суду від 18.05.2023 постановлено розгляд даної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 26.05.2023.

26.05.2023 у відкритому судовому засіданні постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення розгляду справи до 31.05.2023 о 10:00 год.

31.05.2023 у відкрите судове засідання представник позивача не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у відкрите судове засідання не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у відкрите судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком №56 від 14.10.2022 з урахуванням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 у справі №480/6435/21.

Відповідач зазначає про те, що з урахуванням вимог, викладених у рішенні Тернопільського окружного адміністративного суду та згідно документів долучених до заяви на призначення пенсії за віком від 21.04.2021, страховий стаж позивача на даний час складає 24 роки 04 місяці 11 днів, що є меншим за необхідний. Зокрема, за поданими документами до страхового стажу не враховано період роботи на території російської федерації з 23.10.2015 по 30.08.2020, оскільки відсутня інформація отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату внесків.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача-1, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13.03.1992 набула чинності Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода), відповідно до статті 1 якої пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди здійснюються згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 якого страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно пп. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Аналіз вказаних положень свідчить, що при обчисленні пенсії відповідно до Закону № 1058 зарахування до страхового стажу з 01.01.2004 відповідних періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав (далі - Держави СНД), можливо здійснити при підтвердженні сплати страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, та території якої проводилась трудова діяльність, або за умови сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Період роботи позивача на території російської федерації з 23.10.2015 по 30.08.2020 на посаді "начальника ділянки вахтовим методом" підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , а також уточнюючою довідкою, що міститься в матеріалах даної справи.

З даної довідки також вбачається, зокрема, за спірний період, що на всі нараховані суми (крім надбавки за вахтовий метод), нараховані і сплачені обов`язкові страхові внески в пенсійний фонд російської федерації.

Однак, у спірному випадку, відповідач-1 відмовив у зарахуванні спірного періоду, так як відсутня інформація отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату внесків.

Аналіз встановлених обставин вказує на те, що зазначені періоди роботи мають бути зараховані до страхового стажу позивача на підставі ст. ст. 1, 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 та ст. 24 Закону № 1058-IV, оскільки сплата страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації за вказаний період підтверджується належними доказами, що відповідають вимогам пп. 2 п. 2.1 Порядку № 22-1.

29.11.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" однак у період роботи позивача з 23.10.2015 по 30.08.2020 вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

При цьому суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Окрім цього, на теперішній момент отримання будь-якої додаткової інформації чи документів щодо підтвердження довідок про заробітну плату первинними документами чи плати страхових внесків за спірні періоди роботи є неможливим, оскільки, з 24.02.2022 у відповідь на акт збройної агресії російської федерації проти України, Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з росією відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року.

Поряд з цим, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у сукупності наведених вище обставин, спірний період підлягає до зарахування до страхового стажу позивача, та позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, так як страховий стаж позивача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить понад 28 років.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Нормативно-правовим актом, яким у даному випадку регулюються умови призначення пенсії за віком є Закон № 1058-IV, зокрема ст. 26.

Враховуючі визначені цією нормою підстави та умови призначення пенсії за віком, а також наявність у позивача усіх необхідних умов для призначення пенсії вік та страховий стаж, суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у даному випадку не є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.

Отже, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на території російської федерації з 23.10.2015 по 30.08.2020, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити позивачу пенсію за віком, з моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - 21.04.2021 року.

При цьому, перевіряючи оскаржуване в даній справі рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії №56 від 14.10.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи на території російської федерації з 23.10.2015 по 30.08.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, з 21.04.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 31 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи: позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ); відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 ); Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул.Пушкіна, 1, м.Суми, Сумська область, ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.