Справа № 460/49385/22
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2023 року м. Рівне №460/49385/22

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМіністерства внутрішніх справ України
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, в якому просить суд визнати протиправними дії щодо відмови у видачі нової довідки та зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.12.2019.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що відповідач підготував та направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача від 10.08.2022 №2615 за прирівняною посадою «начальника сектора апарату головних управлінь Національної поліції». Однак, позивач проходив службу в центральному апараті МВС України, тому вважає, що до нього має застосовуватися схема розмірів посадового окладу для поліцейський апарату Національної поліції, у зв`язку з чим звернувся із заявою до відповідача, в якій просив видати оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення за прирівняною посадою до посади апарату Національної поліції. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 06.12.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 11.04.2023 Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України замінено належним відповідачем Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідач подав відзив до суду, в якому вказав, що прирівнювання посад колишніх працівників міліції до посад поліцейських для перерахунку пенсій здійснюється на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17.02.2017 №138 «Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), посадам поліцейських», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2017 за №348/30216. Структура органів внутрішніх справ і внутрішніх військ МВС України була затверджена наказом МВС України від 25.12.2004 №190 «Про нормативне забезпечення організаційно-штатної роботи», а штати управлінь, відділів внутрішньої безпеки з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справ в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на транспорті, підпорядкованих ДВБ ГУБОЗ МВС України, - наказом МВС України від 30.05.2004 №615 «Про затвердження штатів підрозділів внутрішньої безпеки». Тому, відповідач наголошує, що ще в 2004 році було чітко розмежовано структурні підрозділи Центрального апарату МВС України та підрозділи, які не перебували в центральному апараті МВС України, але підпорядковувалися Міністерству. Тому, підрозділи внутрішньої безпеки на момент звільнення позивача діяли при МВС України і не перебували в структурі Центрального апарату МВС України. З наведеного, просить відмовити позивачу в задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , підполковник міліції, начальник 2-го відділення відділу внутрішньої безпеки з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справ у Рівненській області був звільнений у відставку за п. 65 «а» (за віком) з 01.08.2004 відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.07.2004 №380о/с (а.с.12-13).

Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області» підготувала та направила до Головного управління ПФУ Рівненській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 від 10.08.2022 №2615 за прирівняною посадою «начальника сектора головних управлінь Національної поліції».

Однак, позивач вказує, що проходив службу в центральному апараті МВС України, тому вважає, що до нього має застосовуватися схема розмірів посадового окладу для поліцейський апарату Національної поліції, у зв`язку з чим звернувся із заявою до відповідача, в якій просив підготувати та видати оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення за прирівняною посадою до посади «начальника сектора апарату Національної поліції», однак отримав відмову.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За вимогами частин 1, 2, 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII, яким статтю 63 Закону №2262-XII доповнено новою частиною третьою, згідно з якою перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі Порядок №45) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку №45 (у редакції, до внесення змін Постановою №103) для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;

щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;

щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Додаток 2 до Порядку №45 передбачає форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка у редакції до внесення змін Постановою №103 містила такі складові грошового забезпечення як: посадовий оклад, підвищення посадового окладу, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за знання та використання в роботі іноземної мови, надбавка за почесне звання «заслужений» чи «народний», доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання, надбавка за спортивні звання, премія.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 3 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Постановою №103 пункт 5 Порядку №45 викладено в наступній редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту».

Крім того, Постановою №103 доповнено Порядок №45 Додатком 3, який визначає форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції). За змістом цієї довідки грошове забезпечення передбачає: посадовий оклад, підвищення посадового окладу, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, надбавка за почесне звання «заслужений» чи «народний», доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук чи вчене звання, інші надбавки, які мають постійний характер та визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», премія.

Водночас, у Додатку 2 до Порядку №45 в редакції Постанови №103, форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі №826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Після скасування 05.03.2019 змін до пункту 5 Порядку №45 і додатку 2 Порядку №45 був чинним пункт 3 Постанови №103, який безпосередньо стосувався перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та містив вказівку здійснити перерахунок пенсій з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, установлених законодавством, премії за січень 2016 року відповідно до Постанови №988, а також пункту 6 Постанови №103, яким внесено зміни до Порядку №45, зокрема, доповнено цей Порядок додатком 3.

У подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/12704/18 від 14.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови №103.

Таким чином з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18, а саме з 19 листопада 2019 року, пункт 3 Постанови №103 втратив чинність, при цьому суд звертає увагу, що інших нормативних актів, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, на теперішній час відсутні.

Таким чином, з 19 листопада 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/12704/18 виникли підстави для перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №988 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

Суд зазначає, що згідно матеріалів справи Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Рівненській області» підготувала та направила до Головного управління ПФУ Рівненській області довідку від 10.08.2022 №2615 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 за прирівняною посадою «начальника сектора головних управлінь Національної поліції». На підставі вказаної довідки позивачу проведено перерахунок пенсії.

Надаючи правову оцінку правильності прирівнення посади, яку займав позивач на момент звільнення, до посади начальника сектора головних управлінь Національної поліції, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» від 30.06.1993 №3341-XII (в редакції чинній на час звільнення позивача із служби) спеціальними підрозділами по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ є Головне управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, управління, відділи і відділення по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ Республіки Крим, головного управління внутрішніх справ міста Києва, головних управлінь і управлінь внутрішніх справ областей, міста Севастополя та інших міст, відповідних органів на транспорті, які підпорядковуються відповідно Міністру внутрішніх справ Республіки Крим, начальникам головних управлінь, управлінь внутрішніх справ.

Головне управління, управління, відділи і відділення по боротьбі з організованою злочинністю є юридичними особами, мають самостійні кошториси, поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках, печатки із зображенням Державного герба України і з своїм найменуванням.

Пунктом 2.6. Постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року №3720- ХІІ «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення (спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України», (чинною на час звільнення позивача із служби, встановлено), що в управліннях, відділах по боротьбі з організованою злочинністю створюються інформаційно-аналітичні та оперативно-розшукові відділи, а також підрозділи швидкого реагування, внутрішньої безпеки, оперативно-технічні, тилові, кадрові, фінансові та інші служби.

Матеріалами справи підтверджено, що призначення ОСОБА_1 на посаду та звільнення з посади здійснювалося за наказами Міністра внутрішніх справ України, повноваження якого регламентувалися «Положенням про Міністерство внутрішніх справ України», яке було затверджено Указом Президента України № 1138/2000 від 17 жовтня 2000 року, який втратив чинність тільки 06 квітня 2011 року.

Згідно із підпунктом 14-2 п. 9 цього Указу Президента України № 1138/2000 від 17 жовтня 2000 року, який був чинний на момент звільнення позивача Міністр призначає на посади та звільняє з посади в установленому порядку працівників Центрального апарату МВС України.

З огляду на це, суд вважає, що накази МВС України про призначення на посаду і звільнення з посади позивача, є безперечними доказами того, що займана посада входила в перелік посад апарату МВС України, з огляду на виконувані спеціальні функції, фактичне підпорядкування, фінансування та місце Департаменту внутрішньої безпеки ГУБОЗ в структурі МВС України.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.1994 №480 «Про укріплення підрозділів внутрішньої безпеки органів внутрішніх справ» (далі - Наказ №480), що був чинний до 13.11.2012, підрозділи внутрішньої безпеки входять до складу Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України та виконують спеціальні функції. Безпосереднє керівництво управлінням внутрішньої безпеки МВС України здійснює міністр внутрішніх справ України, управліннями, відділами, групами УВБ МВС України в Криму, областях, містах Києві та Севастополі та по обслуговуванню органів внутрішніх справ на транспорті - Управління внутрішньої безпеки МВС України.

Відповідно до пункту 4.2 цього Наказу, призначення на посаду та увільнення від посади старших груп УВБ МВС України по обслуговуванню органів внутрішніх справ в областях здійснюється наказом міністра внутрішніх справ України.

Згідно з додатками 1, 2 до Наказу №480 у графі «Найменування апаратів і посад», вказані Головне управління по боротьбі з організованою злочинністю, відділ внутрішньої безпеки (Рівненська область), а в графі «Спеціальне звання» (категорія персоналу) МВС України. Зазначений наказ скасовано наказом МВС України від 13.11.2012 № 1932.

Згідно додатку 2 до наказу МВС України «Про нормативне забезпечення організаційно-штатної роботи» від 25 лютого 2004 року № 190 затверджено структуру органів внутрішніх справ і внутрішніх військ МВС України.

Так, в Додатку 2, в розділі І «Структура Міністерства внутрішніх справ України», «Центральний апарат» в пункті 6 вказано: «Головне управління по боротьбі з організованою злочинністю (Департамент боротьби з організованою злочинністю), а в пункті 6.1 вказується: «Департамент внутрішньої безпеки (на правах управління)».

До цих пунктів є примітки, в яких зазначається: щодо пункту 6, ГУБОЗ: «Реорганізується після внесення необхідних змін до законів України, указів Президента України та постанов Кабінету Міністрів України».

Щодо пункту 6.1 «Департамент внутрішньої безпеки (на правах управління)»: «Функціонує в структурі Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю до внесення необхідних змін до законодавчих актів України».

В Додатку 2 є розділ II «Примірна структура головних управлінь МВС України в автономні Республіці Крим, в місті Києві та Київській області, управліннях МВС України в областях, місті Севастополі та на транспорті», однак, ніде в цьому розділі не зазначені підрозділи внутрішньої безпеки, що в черговий раз підтверджує те, що відділ внутрішньої безпеки з оперативного обслуговування органів та підрозділів внутрішніх справ у Рівненській області ДВБ ГУБОЗ МВС України не входив і не підпорядковувався УМВС України у Рівненській області.

Відтак, твердження позивача про те, що посадові оклади працівників внутрішньої безпеки прирівняні до посадових окладів працівників МВС України відповідають дійсності.

Враховуючи положення законодавства України про дію нормативно-правових актів в часі, посада, з якої позивача звільнено наказом №380о/с МВС України по особовому складу ДВБ ГУБОЗ за підписом Міністра внутрішніх справ України, від 22.07.2004 з кадрів МВС України, відносилася до посади апарату МВС України, з огляду на виконувані спеціальні функції, фактичне підпорядкування та місце вказаного підрозділу ДВБ в структурі МВС України.

Проаналізувавши Наказ №480, який був чинним на момент звільнення позивача зі служби, наказ про звільнення позивача, суд дійшов висновку, що на момент звільнення позивача з органів МВС, останній проходив службу на посаді у відділі внутрішньої безпеки з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справ у Рівненській області Департаменту внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України, яка не відносилася до посад УМВС України в Рівненській області.

Таким чином, позивач фактично проходив службу на посаді, яка відносилася до посад апарату МВС України, з огляду на виконувані функції, фактичне підпорядкування та місце вказаного підрозділу в структурі МВС України.

Отже, суд вважає, що грошове забезпечення позивача з метою перерахунку пенсії мало бути розраховано за прирівняною посадою в складі апарату Національної поліції, тобто посадою «начальник сектору» апарату Національної поліції (пункт 23 розділу І Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських, затвердженого Наказом МВС України від 17.02.2017 №138), а не апарату головних управлінь Національної поліції, оскільки позивач звільнений саме з апарату МВС України.

Таким чином, суд вважає, що розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 необхідно обчислювати з урахуванням розмірів складових грошового забезпечення, що передбачені за посадою «начальник сектору апарату Національної поліції України» згідно з Додатком №3 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що при формуванні довідки помилково прирівняно останню займану позивачем посаду до посади поліцейського «начальник сектору головних управлінь Національної поліції».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№23759/03 та №37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (Spacek, s.r.o. v. The Czech Republic, №26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Аналізуючи поняття «якість закону», Європейський суд з прав людини у пункті 111 рішення у справі «Солдатенко проти України» 9№ 2440/07) зробив висновок, що це поняття, вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права, означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість обмеження прав особи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Згідно з сталою практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах «Сєрков проти України», заява №39766/05, пункт 51; «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України», заява №33014/05, пункт 51, 52; «Свято-Михайлівська Парафія проти України», заява №77703/01, пункт 115; «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), №18139/91, пункт 37; «Санді Таймс» проти Об`єднаного Королівства» (№1) («SundayTimes v. The United Kingdom (№1) 6538/74 пункти 48-49); «Мелоун проти Об`єднаного Королівства» («Malone v. The United Kingdom»), №8691/79, пункт 66); «Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції» («Margareta and Roger Andersson v. Sweden»), заява № 12963/87, п. 75; «Круслен проти Франції» (Kruslin v. France), №11801/85, п. 27; «Ювіг проти Франції» (Huvig v. France), №42921/09, пункт 26; «Аманн проти Швейцарії» (Amann v. Switzerland), заява №27798/95, пункт 56).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових положень, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано приписів частини 2 статті 2 КАС України, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Для захисту порушених прав позивача слід вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача за прирівняною посадою в складі апарату Національної поліції станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.12.2019.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 992 грн 40 коп, сплачена відповідно до квитанції від 05.12.2022 №21.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за прирівняною посадою в складі апарату Національної поліції України станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.12.2019.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за прирівняною посадою в складі апарату Національної поліції України станом на 19.11.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.12.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02 червня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України (вул. Богомольця, буд.10,м. Київ,01024, ЄДРПОУ/РНОКПП 00032684)

Суддя С.М. Дуляницька