Справа № 160/4254/23
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2023 року Справа № 160/4254/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕСЕНЬ-Л" до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог від 21.03.2023 року, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000178/1 від 04.11.2022 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000549 від 04.11.2022 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000179/1 від 04.11.2022 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000550 від 04.11.2022 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000180/1 від 04.11.2022 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000551 від 04.11.2022 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ним надано до митного органу всі достовірні відомості про визначення митної вартості товарів за першим методом, проте 04.11.2022 року відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000178/1, №UA110130/2022/000179/1, №UA110130/2022/000180/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000549, №UA110130/2022/000550, №UA110130/2022/000551. Позивач вважає, спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є безпідставними та такими, що не відповідають нормам Митного кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 року позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків, шляхом надання до суду платіжного документу, який підтверджує сплату судового збору.
На виконання вимог ухвали суду, 21.03.2023 року позивачем надано до суду документ про сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 34 892 грн. та уточнену позовна заява.
Ухвалою суду від 22.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
На виконання вимог ухвали суду 11.04.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митних декларацій, з урахуванням положень ст.337 МКУ, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п.3 ст.53 МКУ). За результатами розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості. Листом декларанта від 04.11.2022 повідомлено, що всі наявні в імпортера додаткові документи ним надано, а також висловлено прохання завершити процедуру митного оформлення. На підставі п.5 ст.55 МКУ в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та за результатами розгляду наявних документів, здійснено контроль співставлення. У митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а) та 2б). Враховуючи положення ст.61 МКУ, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а) та 2б) згідно із ст.ст.59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст.62, ст.63 МКУ) неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. До оцінюваного товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості-2-r - резервний метод та винесено відповідні рішення про коригування митної вартості товару. Враховуючи викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
14.04.2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначає, що розмитнення товару було заявлено на підставі контракту купівлі-продажу №12-07/1 від 12.07.2022 року, укладеному ТОВ "ВЕРЕСЕНЬ-Л" з «ALIKA-L sp. z o.o.» (Польща). До зазначеного контракту була також підписана додаткова угода від 30.09.2022 року (товаром за цим контрактом є продукти харчування, а також поліетилен та поліпропілен). Відповідно до умов контракту, у даному випадку товариство придбало у «ALIKA-L sp. z o.o.», серед інших товарів, понад 700 тон поліетилену марки BL 6200 на суму понад 800 тис.євро на підставі таких самих документів, цього ж контракту купівлі-продажу №12-07/1 від 12.07.2022 року, договору транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні №815 від 04.10.2021 року, укладеного експедитором - ТОВ «Інтер Лайн Сервіс» з кінцевим вантажоодержувачем - ТОВ «СХІДНА ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», а також сертифікатів.
В свою чергу останні вантажівки із цієї партії у кількості 3 шт. були розмитнені по завищеній скоригованій митній вартості товарів. Позивач доплатив за товар на підставі контракту №12-07/1 від 12.07.2022 року, що підтверджується платіжним дорученням №4 від 17.10.2022 року і зазначено у графі 70 даного документу, попередня оплата за весь об`єм товару (понад 700 тон) була здійснена на підставі платіжного доручення №2 від 14.07.2022 року, платіжним дорученням №4 від 17.10.2022 року, була здійснена саме доплата за поліетилен. При розмитненні товару, декларант надав інвойси №28, 29 і 30 від 30.09.2022 року, які є обов`язковими документами для розмитнення. Також, надано комерційний інвойс №3741745-01 від 23.09.2022 року, який підтверджує факт покупки цього товару саме продавцем у виробника. Тому, твердження відповідача, що, заявлена вартість товару та сума оплати відповідно до наданого платіжного документу начебто не відповідають один одному взагалі не відповідає дійсності, тому що із наданих при розмитненні документів цілком було зрозуміло, що, за весь об`єм поліетилену марки BL 6200 (понад 30 вантажівок) була здійснена попередня оплата згідно із зазначеними платіжними дорученнями на загальну суму 800582,98 євро, але, у відповідача виникли питання тільки до останніх 3 (трьох) вантажівок. Позивач вважає, що доводи викладені у відзиві на позовну заяву підтверджують той факт, що, оскаржувані рішення містять лише припущення про можливе неврахування декларантом всіх здійснених витрат у країні відправлення і не містять жодного доказу по фактам, викладеним у позовній заяві. За таких обставин, позивач просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву та у запереченнях, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 12.07.2022 року між ТОВ "ВЕРЕСЕНЬ-Л" та «ALIKA-L sp. z o.o.» укладено контракт купівлі-продажу №12-07/1.
Відповідно до умов п.1.1 продавець зобов`язається передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити за соки, напої (товар), у кількості та асортименті відповідно до погодженого сторонами рахунком-пропозицією, яка є невід`ємною частиною цього контракту. Умови поставки визначаються у відповідному рахунку-пропозиції для кожної наступної поставки та можуть бути змінені за згодою сторін (п.3.1. контракту). Відповідно до пункту 4.1 контракту, оплата за товар здійснюється покупцем на умовах 100% передоплати від вартості товару.
Додатковою угодою до контракту купівлі-продажу №12-07/1 від 12.07.2022 року сторонами погоджено зміни до п.1.1 контракту виклавши його в новій редакції: продавець зобов`язається передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити соки, напої, поліпропілен, поліетилен, в тому числі поліетилен високої щільності марки BL6200, поліетилен HDPE BL6200 (товар), у кількості та асортименті відповідно до погодженого сторонами рахунком-пропозицією, яка є невід`ємною частиною цього контракту.
Із змісту інвойсу №28 від 30.09.2022 року вбачається, що партія товару, яка підлягає поставці складається з поліетилен високої щільності марки BL6200 у кількості 22 000 кг на загальну вартість 25 410 євро. Відповідно до інвойсу №29 від 30.09.2022 року - поліетилен високої щільності марки BL6200 у кількості 22 000 кг на загальну вартість 25 410 євро. Відповідно до інвойсу №30 від 30.09.2022 року - поліетилен високої щільності марки BL6200 у кількості 22 000 кг на загальну вартість 25 410 євро. Умови оплати 100% передоплата. Умови поставки FCA Gebze. ТОВ "ВЕРЕСЕНЬ-Л" перерахувало грошові кошти в розмірі 100 тис.євро на користь продавця, що підтверджується платіжним дорученням №4 від 17.10.2022 року. Поліетилен марки BL 6200 у кількості 66 000 кг був доставлений трьома вантажівками по 22 тони на суму 25 410 євро кожна (всього на 76 230 євро), із залученням автомобільного транспорту. Доставка товару здійснювалась на підставі договору транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні №815 від 04.10.2021 року, укладеного між ТОВ «Інтер Лайн Сервіс» (експедитор) та ТОВ «Східна торгівельна компанія» (замовник, вантажоодержувач). Експедитор в свою чергу уклав договір міжнародного перевезення автомобільним транспортом з перевізником №827 від 17.11.2021 року з ТОВ «Хортицькі лінії».
На підставі виявлених розбіжностей від 04.11.2022 року відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000178/1, №UA110130/2022/000179/1, №UA110130/2022/000180/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000549, №UA110130/2022/000550, №UA110130/2022/000551.
Правомірність та обґрунтованість зазначених рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є предметом позову, який передано на розгляд суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Статтею 49 МКУ визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частинами 4 та 5 ст.58 МКУ, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до ч.3 ст.318 МКУ митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статтею 50 МКУ визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 статті 51 МКУ встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
За приписами ч.2 ст.52 МКУ декларант, який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 МКУ передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті відповідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Згідно із ч.1 ст.53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.1, 2 ст.54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 58 МКУ передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
В силу частин 1-3 статті 55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 МКУ, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Згідно із ч.3 ст.53 МКУ, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Так, за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень ст.337 МКУ, відповідачем було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (п.3 ст.53 МКУ), а саме: «З метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.3 ст.53 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) виписки з бухгалтерської документації; 3) прайс-листи виробника товару; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.».
Відповідно до ч.2 ст.53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
На виконання вимог частини другої статті 53 МКУ, при розмитненні товару ТОВ «ВЕРЕСЕНЬ-Л» до митної декларації №UA110130/2022/020096 надано Дніпровській митниці наступні документи: CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна); контракт №12-07/1 від 12.07.2022 року; додаткова угода до контракту від 30.09.2022 року; платіжне доручення в іноземній валюті (SWIFT) №4 від 17.10.2022 року; інвойс №29 від 30.09.2022 року на суму 25 410 євро на загальну кількість товару 22 тони; комерційний інвойс №3741745-01 від 23.09.2022 року; біржові коригування; договір транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні №815 від 04.10.2021 року, укладеного між ТОВ «Східна торгівельна компанія» та ТОВ «Інтер Лайн Сервіс»; рахунок №43/10 від 02.11.2022 року; заявка на транспортне перевезення №43/10 від 18.10.2022 року згідно із договором №815 від 04.10.2021 року; договір міжнародного перевезення автомобільним транспортом №827 від 17.11.2021 року, укладеного експедитором з перевізником ТОВ «Хортицькі лінії»; експортна декларація; сертифікат якості №0452/22 від 22.03.2022 року; сертифікат походження №0172086 від 13.10.2022 року.
До митної декларації №UA110130/2022/020097 надано: CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна); контракт №12-07/1 від 12.07.2022 року; додаткова угода до контракту від 30.09.2022 року; платіжне доручення в іноземній валюті (SWIFT) №4 від 17.10.2022 року; інвойс №30 від 30.09.2022 року на суму 25 410 євро на загальну кількість товару 22 тони; комерційний інвойс №3741745-01 від 23.09.2022 року; біржові коригування; договір транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні №815 від 04.10.2021 року, укладеного між ТОВ «Східна торгівельна компанія» (замовник, вантажоодержувач) та ТОВ «Інтер Лайн Сервіс» (експедитор); рахунок №44/10 від 02.11.2022 року; заявка на транспортне перевезення №44/10 від 18.10.2022 року згідно із договором №815 від 04.10.2021 року; договір міжнародного перевезення автомобільним транспортом №827 від 17.11.2021 року, укладеного експедитором з перевізником ТОВ «Хортицькі лінії»; експортна декларація; сертифікат якості №0832/22 від 28.05.2022 року; сертифікат походження №0172086 від 13.10.2022 року.
До митної декларації №UA110130/2022/020098 надано: CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна); контракт №12-07/1 від 12.07.2022 року; додаткова угода до контракту від 30.09.2022 року; платіжне доручення в іноземній валюті (SWIFT) №4 від 17.10.2022 року; інвойс №28 від 30.09.2022 року на суму 25 410 євро на загальну кількість товару 22 тони; комерційний інвойс №3741745-01 від 23.09.2022 року; біржові коригування; договір транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні №815 від 04.10.2021 року, укладеного між ТОВ «Східна торгівельна компанія» (замовник, вантажоодержувач) та ТОВ «Інтер Лайн Сервіс» (експедитор); рахунок №42/10 від 02.11.2022 року, що підтверджує вартість перевезення товару до митного кордону України; заявка на транспортне перевезення №42/10 від 18.10.2022 року згідно договору №815 від 04.10.2021 року; договір міжнародного перевезення автомобільним транспортом №827 від 17.11.2021 року, укладеного експедитором з перевізником ТОВ «Хортицькі лінії»; експортна декларація; сертифікат якості №0788/22 від 19.05.2022 року; сертифікат походження №0172086 від 13.10.2022 року.
Як видно з матеріалів справи, спірне рішення про коригування митної вартості від 04.11.2022 р. №UA110130/2022/000178/1 та картка відмови у митному оформленні від 04.11.2022 р. №UA110130/2022/000549, обґрунтовані наступним.
1. Поставка товару заявлена на підставі контракту від 12.07.2022 №12-07/1, укладеного між «ALIKA-L sp. z o.o.» (z siedziba w Warszawa, Adama Branickiego 21 m.U 3) та ТОВ "ТОВ "ВЕРЕСЕНЬ-Л" на комерційних умовах поставки FCA Gebze. У наданому до митного контролю платіжному документі від 17.10.2022 р. №Swift зазначено суму оплати 100 000 євро. У той час як до митного контролю заявлено 25 410 євро. Крім того, в гр.70 даного документу міститься посилання на контракт та на інвойси, на підставі яких здійснено такий платіж: іnv1 від 12.07.2022, в той час як до митного контролю надано рахунки від 30.09.2022 №29, від 23.09.2022 №3741745-01.
2. З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової до митного оформлення надано договори на перевезення від 04.10.2021 р. №815, від 17.11.2021 р. №827, рахунок від 02.11.2022 р. №43/10, заявка на перевезення від 18.10.2022 р. заявка на транспортне перевезення №43/10. Відповідно до ч.11 ст.58 МКУ, витрати на транспортування товару після його ввезення не включаються до митної вартості за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню. У наданої до митного оформлення заявці на перевезення від 18.10.2022 р. №43/10 відсутні відомості щодо вартості доставки товару до митного кордону України. Відсутнє документальне підтвердження повноти включення до заявленого рівня вартості транспортної складової. Заявкою передбачена вартість послуги з перевезення 153 000 грн. Заявлений рівень транспортної складової митної вартості - 68 700 грн. Таким чином, числові дані, що містяться у наданій до митного контролю заявці не кореспондуються з заявленим рівнем транспортної складової. При цьому, відповідно до наданого до митного оформлення розрахунку у рахунку від 18.10.2022 №43/10 зазначено вид послуги: організація перевезення. Проте, серед наданих до митного контролю документів відсутні дані щодо саме транспортних та окремо експедиційних витрат на перевезення за маршрутом Gebze-Dnipro. Оскільки за наданими договорами на перевезення фігурує експедитор та безпосередній перевізник.
4. Відповідно до наданої довідкової інформації, станом на 09.09.2022 р., імпортні ціни в Україні на поліпропілен низького тиску DAF Європа складають 1300 1480 євро/т.
5. Наданий до митного оформлення сертифікат якості не містить підписів його виконавців та відомостей, що можуть бути ідентифіковані з оцінюваною партією товару.
Спірне рішення про коригування митної вартості від 04.11.2022 р. №UA110130/2022/000179/1 та картка відмови у митному оформленні від 04.11.2022 р. №UA110130/2022/000550, обґрунтовані таким.
1. Поставка товару заявлена на підставі контракту від 12.07.2022 №12-07/1, укладеного між «ALIKA-L sp. z o.o.» (z siedziba w Warszawa, Adama Branickiego 21 m.U 3) та ТОВ "ТОВ "ВЕРЕСЕНЬ-Л" на комерційних умовах поставки FCA Gebze. У наданому до митного контролю платіжному документі від 17.10.2022 р. №Swift зазначено суму оплати 100 000 євро. В той час як до митного контролю заявлено 25 410 євро. Крім того, в гр.70 даного документу міститься посилання на контракт та на інвойси, на підставі яких здійснено такий платіж: іnv1 від 12.07.2022 р., в той час як до митного контролю надано рахунки від 30.09.2022 р. №30, від 23.09.2022 р. №3741745-01.
2. З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової до митного оформлення надано договори на перевезення від 04.10.2021 р. №815, від 17.11.2021 р. №827, рахунок від 02.11.2022 р. №44/10, заявка на перевезення від 18.10.2022 р., заявка на транспортне перевезення №44/10. Відповідно до ч.11 ст.58 МКУ, витрати на транспортування товару після його ввезення не включаються до митної вартості за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню. У наданій до митного оформлення заявці на перевезення від 18.10.2022 р. № 44/10 відсутні відомості щодо вартості доставки товару до митного кордону України.
3. Заявкою передбачена вартість послуги з перевезення 153 000 грн. Заявлений рівень транспортної складової митної вартості - 68 700 грн. Таким чином, числові дані, що містяться у наданій до митного контролю заявці не кореспондуються з заявленим рівнем транспортної складової. При цьому, відповідно до наданого до митного оформлення розрахунку у рахунку від 18.10.2022 р. №44/10 зазначено вид послуги: організація перевезення. Проте, серед наданих до митного контролю документів відсутні дані щодо саме транспортних та окремо експедиційних витрат на перевезення за маршрутом Gebze-Dnipro. Оскільки за наданими договорами на перевезення фігурує експедитор та безпосередній перевізник.
5. Наданий до митного оформлення сертифікат якості не містить підписів його виконавців та відомостей, що можуть бути ідентифіковані з оцінюваною партією товару.
Як видно з матеріалів справи, спірне рішення про коригування митної вартості від 04.11.2022 р. №UA110130/2022/000180/1 та картка відмови у митному оформленні від 04.11.2022 р. №UA110130/2022/000551, обґрунтовані наступним.
1. У наданої до митного оформлення заявці на перевезення від 18.10.2022 р. №42/10 відсутні відомості щодо вартості доставки товару до митного кордону України. Отже відсутнє документальне підтвердження повноти включення до заявленого рівня вартості транспортної складової. Заявкою передбачена вартість послуги з перевезення 153 000 грн. Заявлений рівень транспортної складової митної вартості - 68 700 грн. Таким чином, числові дані, що містяться у наданій до митного контролю заявці не кореспондуються з заявленим рівнем транспортної складової.
3. Наданий до митного оформлення сертифікат якості не містить підписів його виконавців та відомостей, що можуть бути ідентифіковані з оцінюваною партією товару.
Стосовно твердження відповідача щодо невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару.
Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МКУ.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем надано вичерпний перелік документів зазначених у декларації, які підтверджують поставку товару згідно із контрактом, його сплату відповідно до рахунку, його транспортування згідно із договором транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні тa договором міжнародного перевезення автомобільним транспортом. Крім того, позивачем надано переклад документів українською мовою.
Стосовно твердження відповідача щодо невідповідності наданого до митного контролю платіжного доручення в іноземній валюті (SWIFT) №4 від 17.10.2022 року з інвойсами, які підтверджують факт поставки товару.
ТОВ «ВЕРЕСЕНЬ-Л» сплатило за товар на підставі контракту №12-07/1 від 12.07.2022 року, що підтверджується платіжним дорученням №4 від 17.10.2022 року і зазначено у графі 70 даного документу. При розмитненні товару декларант надав інвойс №29 від 30.09.2022 року, який є обов`язковим документом для розмитнення, супроводжує товар на шляху його прямування і виписується одночасно з відвантаженням товару та надається покупцю. Також, надано комерційний інвойс №3741745-01 від 23.09.2022 року, який підтверджує факт покупки цього товару саме продавцем у виробника.
Стосовно твердження відповідача щодо невідповідності наданих декларантом документів, які підтверджують витрати на транспортування (перевезення) товару.
ТОВ «ВЕРЕСЕНЬ-Л» надало договір транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні №815 від 04.10.2021 року, укладеного експедитором - ТОВ «Інтер Лайн Сервіс» з кінцевим вантажоодержувачем - ТОВ «Східна торгівельна компанія», та договір міжнародного перевезення автомобільним транспортом №827 від 17.11.2021 року, укладений експедитором з перевізником - ТОВ «Хортицькі лінії».
Відповідно до договору №815 від 04.10.2021 року, декларант надав рахунки на оплату послуг з організації перевезення №43/10, №44/10 і №42/10 від 02.11.2022 року, та заявки на транспортне перевезення №43/10, №44/10, №42/10 від 18.10.2022 року. У зазначених рахунках відображена вартість послуг з організації перевезень вантажів з залученням перевізника по маршруту із Туреччини до кордону України в розмірі 68 700 грн., а також від кордону України до кінцевого пункту призначення у м.Дніпро у розмірі 84 300 грн. Всього сума кожного рахунку на перевезення кожної вантажівки складає 153 000 грн.
Крім того, 05.11.2022 року були підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0308, №ОУ-0309, №ОУ-0310.
Таким чином зазначені документи підтверджують факт транспортування товару і те, що, до митної вартості товару входить вартість транспортних витрат.
Стосовно твердження відповідача щодо невідповідності товару сертифікатам якості.
При проходженні митного контролю декларант надав сертифікати аналізу (сертифікати якості) №0452/22 від 22.03.2022 року, №0832/22 від 28.05.2022 року і №0788/22 від 19.05.2022 року, видані виробником товару та сертифікат походження №0172086 від 13.10.2022 року, виданий повноважними органами Туреччини. Дані сертифікати зроблені на бланку та мають підписи і відтиски печатки. Сертифікатом (якості, аналізу, відповідності) називають документ, що підтверджує якість товару, його відповідність міжнародним чи національним стандартам і той факт, що цей товар відповідає заявленим вимогам та характеристикам. У даному випадку сертифікати якості містять дані лабораторних досліджень товару, його найменування, марку, дату виготовлення. Тобто, дані, які стосуються виключно партії товару.
Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі №1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Суд також не бере до уваги посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Так, до оцінюваного товару митним органом було застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-r - резервний метод та винесені оскаржувані рішення про коригування митної вартості товару.
Як зазначено відповідачем, у графі 33 оспорюваних рішень на підставі п.5 ст.55 МКУ в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості та за результатами розгляду наявних документів, здійснено контроль співставлення. У митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості 2а) та 2б). Враховуючи положення ст.61 МКУ, при визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а) та 2б) згідно із статтями 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст.62, ст.63 МКУ) неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню. До оцінюваного товару застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-r таким чином, митним органом під час проведення коригування прийнято до уваги рівень світових цін на поліетилен відповідно до огляду цін на біржові товари.
Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного останнім.
Оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 р. по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 р. по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 р. по справі №809/4367/15).
Окрім цього, відповідно до п.2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Однак, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч.2 ст.55 МКУ.
Зазначена позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 року у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 року у справі №804/7761/16.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що при винесені рішень про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000178/1, №UA110130/2022/000179/1, №UA110130/2022/000180/1 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000549, №UA110130/2022/000550, №UA110130/2022/000551 відповідач діяв не в порядку та не у спосіб, передбачені чинним законодавством, що є підставою для їх скасування.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В силу ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, слід задовольнити дану позовну заяву з викладених вище підстав.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову, тому судовий збір у розмірі 34 892 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд -
Позовну заяву - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000178/1 від 04.11.2022 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000549 року, винесену Дніпровською митницею.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000179/1 від 04.11.2022 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000550 року, винесену Дніпровською митницею.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2022/000180/1 від 04.11.2022 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2022/000551 року, винесену Дніпровською митницею.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма