Справа № 540/8722/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8722/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 31.12.2022 року відкрито провадження у справі №540/8722/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій позивач просить:

Визнати бездіяльність відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку його призначеної пенсії, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення зазначених у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії №9/3-288 від 13.07.2021 року, наданою Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, та у сплаті йому не донарахованої та не довиплаченої з 01.04.2019 року пенсії - протиправною.

Зобов?язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати розмір призначеної ОСОБА_1 пенсії, урахувавши до неї додаткові види грошового забезпечення які зазначені у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії №9/3-288 від 13.07.2021 року, наданою Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, та сплатити не донараховану з 01.04.2019 року пенсію, з врахуванням вже виплачених сум.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України з 2007 року.

3 метою з?ясування складових нарахованої пенсії, позивач 31.10.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про надання інформації по порядку нарахування пенсії та отримання інформації про складові грошового забезпечення, з яких нараховувалась та виплачувалась йому пенсія.

Також, 31.10.2021 року позивач звернувся особистою заявою до Департаменту, якою

просив надати інформацію щодо направлення на адресу відповідача оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.

Позивач отримав на свою заяву відповідь відповідача від 05.11.2021 року №8229-8056/Н-02/8-2100/21, у якій відповідач зазначив, що довідка про розмір грошового забезпечення позивача, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року №9/3-288 від 13.07.2021 року, отримана від Департаменту ще 09.08.2021 року, але відповідач відмовився проводити перерахунок пенсі позивача. Сама довідка була повернута відповідачем на адресу Департаменту.

Відповідно до розрахунків та довідки, наданих відповідачем, позивачу стало відомо, що починаючи з 01.01.2018 року відповідач нараховує позивачу пенсію лише з розрахунку сум грошового забезпечення таких як посадовий оклад, оклад за військовим званням та процентна надбавка за вислугу років (40%). Додаткові види грошового забезпечення позивача, які відповідач враховував при обчисленні пенсії позивачу до 01.01.2018 року, до обрахунку пенсії позивача не враховується.

3 врахуванням вищевказаного, позивач вважає відмову відповідача у проведенні перерахунку його пенсії, на підставі наданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 13.07.2021 року №9/3-288, для перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 року та із зазначенними додатковими видами грошового забезпечення, протиправною та такою, що порушує його право на отримання пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та отримання не доплаченої з 01.04.2019 року пенсії.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22 у зв`язку зі збройною агресією рф та окупацією міста Херсону змінено територіальну підсудність Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року справу прийнято до провадження, вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, витребувано з Головного управління ПФУ в Херсонській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 20.04.2023 року засобами електронного зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про розмір грошового забезпечення позивача. Складові грошового забезпечення внесені у довідку компетентними та уповноваженими особами Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, належним чином підписані та скріплені печаткою уповноваженого органу. Зазначена довідка є чинною та відомством не відкликалась.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3558/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними, зокрема, пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб. При цьому, скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови №103 не змінило алгоритму дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262, передбаченого Порядком №45.

Порядок №45 в редакції до внесення змін Постановою №103 також передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готували для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подавали їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Головні управління Пенсійного фонду України здійснювали перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від уповноважених органів відповідних міністерств та відомств, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку.

Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку №45.

Враховуючи викладене, на думку представника відповідача, так як визначену Порядком №45 процедуру дотримано не було, підстави для видачі довідки Департаментом відсутні.

Таким чином, представник відповідача вважає, що пенсія позивачу перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наданих уповноваженим органом документів, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Разом з відзивом до суду надано матеріали пенсійної справи позивача.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі - Закон №2262).

Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України підготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року за №9/3-288 від 13.07.2021 року, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.04.2019 року.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії, проте листом від 05.11.2021 року №8229-8056/Н-02/8-2100/21, відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №9/3-288 від 13.07.2021 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №103 з 01.04.2019 року, у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Позивач вважає вище вказану відмову ГУ ПФУ в Херсонській області протиправною та незаконною, у зв`язку із чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу в п.6 ч.1 ст.92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

По-перше, суд вважає за необхідне зазначити щодо застосування строку звернення до суду, відповідно до зауважень представника відповідача, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

Відповідно до правових висновків, які містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі №21-484а13 та у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а, від 23.01.2020 у справі № 809/535/16, від 18.05.2021 року у справі №343/870/17 підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.

Так, підставою для звернення позивача до суду є дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови позивачу в перерахунку розміру пенсії згідно довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №9/3-288 від 13.07.2021 року.

Тобто, підстава для звернення із заявою перерахунок пенсії позивача виникла лише після видачі довідки про грошове забезпечення, у зв`язку з чим позивач звернувся до Головного управління щодо перерахунку пенсії, на що було надано відповідь у листі від 05.11.2021 року.

Тобто, фактично позивач звернувся до суду після відмови відповідача здійснити перерахунок пенсії, а отже в межах строку звернення.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 р. у справі № 240/12017/19 відступив від висновків викладених у постановах: від 29.10.2020 р. по справі №816/197/18, від 20.10.2020 р. по справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 р. по справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період.

Разом з тим, правовідносини які були предметом розгляду у справі №240/12017/19 та у даній справі не є тотожними та обумовлені іншими обставинами, врегульовані іншими нормативно правовими актами, а тому не можуть застосовуватись до спірних правовідносин в даній справі.

Зважаючи на вищевикладене та підстави звернення ОСОБА_1 до суду, позивач звернувся до суду з даним позовом у межах строків, визначених приписами КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з п.11 ч.1 ст.11 вказаного Закону загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «обов`язок і військову службу».

Суд зазначає, що позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі за текстом Закон №2262-ХІІ).

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до абз.12 п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45 (далі за текстом Порядок №45) пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом.

Як вбачається з матеріалів справи, Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України до Головного управління ПФУ в Херсонській області направлена довідка від 13.07.2021 року №9/3-288.

На переконання відповідача, у Головного управління відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки, виданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, про що зазначено в листі Головного управління ПФУ України в Херсонській області від 05.11.2021 року №8229-8056/Н-02/8-2100/21.

Таким чином, суд наголошує на тому, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом, в даному випадку Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 р. №103 (далі за текстом Постанова №103).

Пунктом 1 Постанови №103 постановлювалося перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103, зокрема до додатку 2 Порядку №45, визнані судом протиправними та нечинними, а тому з 05.03.2019 р., тобто з дати набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до вказаних змін.

Разом з тим, порядок дій, які повинні вчинити, у даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Судом встановлено, що Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України видано довідку про розмір грошового забезпечення від 13.07.2021 року №9/3-288, до якої включено посадовий оклад, оклад за військовим званням, відсоткову надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, премію.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють відповідний орган Пенсійного фонду України.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 р. у справі №553/3619/16-а.

При цьому перерахунок може бути здійснено після надходження до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій військовослужбовців.

Зважаючи на те, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області після одержання довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про розмір грошового забезпечення зобов`язане перерахувати пенсію позивачу, починаючи з 01.04.2019 року.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

Таким чином суд вважає, що саме дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в проведенні позивачу перерахунку пенсії із 01.04.2019, виходячи із розміру його грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 13.07.2021 року №9/3-288, виданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, як активний прояв поведінки відповідача, є протиправними.

Щодо вимоги зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплатити не донараховану з 01.04.2019 року пенсію, суд зазначає що оскільки перерахунок пенсії позивача ще не здійснено та відсутні докази несплати донарахованої з 01.04.2019 року пенсії, а отже відсутні підстави для задоволення вимоги позивача зобов`язального характеру у спосіб обраний позивачем в цій частині, адже суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом:

визнати дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці про розмір грошового забезпечення №9/3-288 від 13.07.2021 року, наданою Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, протиправними;

зобов?язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які зазначені у довідці про розмір грошового забезпечення №9/3-288 від 13.07.2021 року, наданою Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, та виплатити з врахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі "Джорджевич проти Хорватії" (Djordjevic v Croatia), №41526/10, пункт 101; рішення у справі "Ван Остервійк проти Бельгії" (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що право має бути захищено у такий спосіб, що відповідає змісту права, зокрема в постанові від 01.10.2019 року у справі №910/3907/18.

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує, що мета, з якою особа звертається до адміністративного суду - це захист її прав, який може бути досягнений лише остаточним вирішення спору, який виник між особою та суб`єктом владних повноважень.

В даному випадку пенсіонер звернувся до суду з метою захисту його права на пенсію у належному розмірі, тобто відновлення передбаченої законом гарантії на соціальне забезпечення.

У спорах щодо призначення/перерахунку належної особі пенсії ціллю, з якою ініціюється судовий процес, є отримання соціальної виплати у розмірі, на який у особи виникло право у відповідності до норм чинного законодавства.

Лише декларування права у особи на соціальні виплати у відповідному розмірі не може вважатися вирішенням спору у справі та свідченням про відновлення порушеного права особи, за захистом якого вона звернулась.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що право має бути захищено у такий спосіб, що відповідає змісту права, зокрема в постанові від 01.10.2019 року у справі №910/3907/18.

Поновлення прав позивача буде ефективним виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень певних дій.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивачем до позову додано квитанцію від 22.12.2021 року № P24АС6690 про сплату судового збору за подання даного позову в сумі 908,00 грн.

Отже, стягненню з відповідача за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21,22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці про розмір грошового забезпечення №9/3-288 від 13.07.2021 року, наданою Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, протиправними.

Зобов?язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які зазначені у довідці про розмір грошового забезпечення №9/3-288 від 13.07.2021 року, наданою Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, та виплатити з врахуванням вже виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок), сплачені відповідно до квитанції від 22.12.2021 року № P24АС6690.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, 73036)

Суддя П.П. Марин