Справа № 460/47981/22
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/47981/22 пров. № А/857/5358/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.03.2023р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Добродій Оксани Михайлівни, діючої на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності (суддя суду І інстанції: Дуляницька С.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 02.03.2023р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 02.03.2023р.),-

В С Т А Н О В И В:

21.11.2022р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) представник адвокат Добродій О.М., діюча на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 1026 від 11.11.2022р. «Про підсумки службового розслідування щодо встановлення причин по факту ненадання довідок про тимчасову непрацездатність командира військової частини НОМЕР_2 », яким командира Військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, яка полягає у ненаданні направлення командиру Військової частини НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до подальшої служби;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України оформити та надати командиру Військової частини НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_1 направлення на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до подальшої служби за місцем дислокації Військової частини НОМЕР_2 (а.с.1-11).

Розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) (а.с.25 і на звороті).

Відповідно до ухвали суду від 02.03.2023р. закрито провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, яка полягає у ненаданні направлення командиру Військової частини НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до подальшої служби; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України оформити та надати командиру Військової частини НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_1 направлення на проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до подальшої служби за місцем дислокації Військової частини НОМЕР_2 (а.с.41 і на звороті).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.03.2023р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 1026 від 11.11.2022р. «Про підсумки службового розслідування щодо встановлення причин по факту ненадання довідок про тимчасову непрацездатність командира військової частини НОМЕР_2 », яким командира Військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (а.с.42-47).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Військова частина НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.48-52).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач, будучи командиром військової частини, у передбачені строки не повідомляв про місце свого перебування (лікування), не вказав причин нагальної потреби в безперервному лікуванні, не навів направлень, на підставі яких він змінював лікувальні заклади.

Водночас, після завершення лікування в конкретному медичному закладі позивач не здійснював відповідної доповіді, в лікувальні заклади звертався самостійно.

Вказані порушення вчинені позивачем в умовах воєнного стану та перебуваючи на посаді командира Військової частини НОМЕР_2 , що зумовило проведення службового розслідування і накладення стягнення за його результатами.

Представником позивача адвокатом Добродій О.М. представлено відзив на апеляційну скаргу, в якому остання вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення, яке також відповідає усталеній практиці по наведеній категорії справ (а.с.62-71).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, згідно із наказом командувача Національної гвардії України № 101 о/с від 13.07.2018р. та наказом № 1 (по стройовій частині) від 23.08.2021р., позивач ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків командира Військової частини НОМЕР_2 , починаючи з 23.08.2018р.

Згідно наказу МВС України № 712 від 29.08.2018р. командир Військової частини НОМЕР_2 безпосередньо підпорядковується командирові Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

24.12.2021р. позивача ознайомлено із його функціональними обов`язками командира військової частини, затверджених командиром Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України 24.12.2021р.

28.10.2022р. на адресу командира Військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника медичної служби Трофименко Г.П. про те, що станом на 28.10.2022р. підполковник ОСОБА_1 , який перебуває на лікуванні з 23.08.2022р., жодних довідок про тимчасову непрацездатність не надав.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 974 від 01.11.2022р. призначено службове розслідування по факту ненадання довідок про тимчасову непрацездатність командиром Військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_1 .

Починаючи з 23.08.2022р., позивач ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування, яке безперервно тривало до 07.11.2022р. включно, що підтверджується довідками про тимчасову непрацездатність № 265 від 12.09.2022р.; № 335 від 11.10.2022р.; № 371 від 27.10.2022р. та № 114 від 07.11.2022р., а також епікризом від 31.08.2022р.

В день, коли позивач приступив до виконання обов`язків за посадою командира Військової частини НОМЕР_2 , тобто, після завершення лікування, а саме 08.11.2022р., він подав до органу кадрового забезпечення довідки про тимчасову непрацездатність, які підтверджують лікування в період з 23.08.2022р. по 07.11.2022р.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Західного територіального управління Національної гвардії України № 1026 від 11.11.2022р. позивача ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану за неналежне виконання Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яке полягало у ненаданні довідок про тимчасову непрацездатність до органу кадрового забезпечення (а.с.13).

Приймаючи рішення та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції керувався тим, що у спірному наказі № 1026 від 11.11.2022р. відсутнє посилання на конкретну норму (статтю Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України), порушення якої позивачем стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Також Статут внутрішньої служби ЗСУ не містить норми, яка б зобов`язувала військовослужбовців в інші строки, аніж після повернення до військової частини (п.262), подавати органу кадрового забезпечення довідки про тимчасову непрацездатність.

Після закінченню лікування 08.11.2022р. позивач надав усі медичні документи; норми чинного законодавства України не містять іншого обов`язку, окрім як надавати медичні документи до підрозділу кадрового забезпечення, після закінчення лікування.

За таких обставин позивач не допустив порушень Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в розглядуваному випадку.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заявленого позову такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Розглядуваний спір стосується правомірності наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 1026 від 11.11.2022р. «Про підсумки службового розслідування щодо встановлення причин по факту ненадання довідок про тимчасову непрацездатність командира військової частини НОМЕР_2 », яким командира Військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Згідно із приписами ст.14 Закону України «Про Національну гвардію України» за вчинення протиправних дій та бездіяльність військовослужбовці Національної гвардії України несуть дисциплінарну, матеріальну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-XIV від 24.03.1999р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, дія якого поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом.

Із змісту спірного наказу Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України № 1026 від 11.11.2022р. «Про підсумки службового розслідування щодо встановлення причин по факту ненадання довідок про тимчасову непрацездатність командира військової частини НОМЕР_2 » слідує, що в його тексті є відсутніми покликання на конкретну статтю Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення якої стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Окрім цього, приписи Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не містять норми, яка б зобов`язувала військовослужбовців в інші строки, аніж після повернення до військової частини (п.262), подавати органу кадрового забезпечення довідки про тимчасову непрацездатність.

Як вбачається з досліджених судом довідок про тимчасову непрацездатність: № 265 від 12.009.2022р.; № 335 від 11.10.2022р.; № 371 від 27.10.2022р. та № 114 від 07.11.2022р., а також епікризу від 31.08.2022р., ОСОБА_1 перебував на безперервному лікуванні з 23.08.2022р. по 07.11.2022р.

08.11.2022р. приступив до виконання обов`язків за посадою командира Військової частини НОМЕР_2 , доповів командиру Військової частини НОМЕР_1 про повернення до виконання своїх обов`язків; медичну документацію передав до підрозділу кадрового забезпечення (а.с.15, 17).

Відповідно до п.262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.

Із змісту вказаної норми слідує, що обов`язок здавати медичні документи виникає лише після повернення військовослужбовця до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові).

Відповідно до ст.86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що факт порушення позивачем правил військової поведінки, встановлених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, слід вважати недоведеним.

У свою чергу, діяння, які висвітлені в спірному наказі, не містять складу дисциплінарного проступку.

Окрім цього, наказом МВС України № 347 від 21.04.2020р. затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України.

Пунктом 3 розділу V вказаного Порядку визначено, що особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право:

отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування;

брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, подавати документи та інші матеріали, які мають значення для проведення службового розслідування;

висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які проводять службове розслідування;

відмовлятися давати будь-які показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом;

звертатися з письмовим рапортом щодо ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, визначені законодавством.

Із урахуванням конкретних обставин справи право позивача на участь у службовому розслідуванні було порушено відповідачем, оскільки службове розслідування проводилось в період його тимчасової непрацездатності, що унеможливило участь військовослужбовця у проведенні службового розслідування.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що позивач був позбавлений права приймати участь у службовому розслідуванні; позивач ОСОБА_1 мав обов`язок надати довідки про тимчасову непрацездатність після закінчення лікування, яке тривало до 07.11.2022р., що ним в подальшому 08.11.2022р. здійснено.

Крім того, відповідно до ст.48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, зауваження; догана; сувора догана.

Застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, відповідач не навів достатнього обґрунтування на підтвердження необхідності застосування до позивача найсуворішого виду стягнення - суворої догани та відсутності підстав для застосування менш суворого стягнення.

Таким чином, спірний наказ № 1026 від 11.11.2022р. «Про підсумки службового розслідування щодо встановлення причин по факту ненадання довідок про тимчасову непрацездатність командира військової частини НОМЕР_2 » відповідачем прийнято необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з того, що покликання апелянта на невідповідність поданої представником позивача позовної заяви вимогам КАС України, необхідність залишення її без руху для усунення недоліків слід вважати неприйнятними, оскільки судом вирішено спір по суті.

Стосовно порушень позивачем вимог ст.ст.249, 254, 256, 260, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, то вказані порушення не покладалися відповідачем в основу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно спірного наказу.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені у вказаний спосіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до задоволення.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.03.2023р. в адміністративній справі № 460/47981/22 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 01.06.2023р.