Справа № 400/2541/22
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/2541/22

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

17 березня 2022 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 453 117,84 грн.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року вирішено передати справу на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 через адвоката Тимошина Юрія Володимировича, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. Зокрема, апелянт зазначає, що з 2021 року проживає та працює на території Миколаївської області, тобто в межах територіальної юрисдикції Миколаївського окружного адміністративного суду.

Також апелянт доводить, що місце проживання відповідача, яке незареєстроване у встановленому законом порядку, в силу відсутності в нього офіційного характеру, має бути повідомлено відповідачем або підтверджено належним чином з урахуванням принципу офіційного з`ясування обставин.

Головне управління ДПС в Миколаївській області надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст. 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Передаючи справу на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У статті 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Відповідно до Конституції України (ст.125 Конституції України) і Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (ст.17) судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Територіальна підсудність - це визначений КАС України порядок розподілу справ між адміністративними судами одного й того самого рівня залежно від території, на яку поширюється їхня юрисдикція.

Відповідно до ст.26 КАС України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч.2 ст.171 КАС України).

Разом із тим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що у разі подання адміністративного позову, відповідачем за яким виступає фізична особа, територіальна підсудність справи визначається за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування. Водночас, суд процесуально не позбавлений права після відкриття провадження у справі постановити ухвалу про передачу справи до іншого суду за наявності відповідної підстави для цього.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при зверненні до суду ГУ ДПС в Миколаївській області зазначило адресу проживання відповідача АДРЕСА_1 (а.с. 2).

Саме ця адреса зазначена в податковій вимозі від 22 червня 2021 року № 0-1428 (а.с. 8), поштових відправлень та повідомленнях (а.с. 6, 7, 9).

Аналогічна адреса проживання відповідача зазначена й у відповіді на запит № 1429-2023-0000977 від 16 травня 2023 року щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків.

Також, згідно відповіді № 97020 від 01.06.2023 року на запит апеляційного суду з Єдиного державного демографічного реєстру адреса реєстрації ОСОБА_1 вказана АДРЕСА_2 .

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено, що позивач має зареєстроване місце проживання в Одеській області, тому ця справа підсудна Одеському окружному адміністративному суду.

Поряд з цим, обґрунтовуючи підсудність справи Миколаївському окружному адміністративному суду, апелянт надав суду зокрема копію договору оренди житлового приміщення від 01 серпня 2021 року, укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар).

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору оренди житлового приміщення, орендодавець представляє орендареві й членам його родини в користування строком на 7 років будинок загальною площею 76 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що наданий суду договір оренди підтверджує місце проживання ОСОБА_1 в Миколаївській області та зазначає, що вказаний договір посвідчує лише факт оренди приміщення, а не проживання позивача у зазначеному приміщенні.

Поряд з цим, відповідно до пункту 3, 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Пунктом 21 Порядку створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад передбачено, що до реєстру територіальної громади вносяться зокрема такі відомості як адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновків про те, що реєстрація у встановленому законом порядку місця проживання/перебування має бути підтверджена у належний спосіб.

Враховуючи те, що відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 97020 від 01.06.2023 року не містить жодної іншої адреси ніж АДРЕСА_2 , то відсутні правові підстави вважати, що відповідач має зареєстроване місце проживання чи перебування в Миколаївській області.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що для застосування положень ч. 1 ст. 26 КАС України, яка передбачає правила визначення підсудності справи, коли відповідачем виступає фізична особа, необхідною умовою є саме наявність зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача. При цьому місце проживання чи перебування фізичної особи має бути зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання відповідача, не зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Таким чином, за відсутності належних доказів на підтвердження місця реєстрації проживання/перебування ОСОБА_1 в Миколаївській області даний публічно-правовий спір підлягає вирішенню Одеським окружним адміністративним судом, що відповідатиме вимогам статті 26 КАС України.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року про передачу адміністративної справи до іншого суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко