Справа № 420/19139/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до 1 Загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до 1 Загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у день виключення із списків особового складу військової частини, зобов`язання нарахувати та виплати позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідач протиправно у день звільнення не нарахував та не виплатив одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до п.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та вказує, що у разі звільнення у зв`язку із сімейними обставинами або іншими поважними причинами у період з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації (підпункт «г») пункту 3 частини 5 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовець не набуває права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 15 Закону № 2011-ХІІ з огляду на те, що обставини та причини такого звільнення визначені зазначеними нормами Закону № 2232-ХІІ, а не рішенням Кабінету Міністрів України, як це передбачено частиною другою ст. 15 Закону № 2011-ХІІ. Відповідач також зазначає, що право соціального захисту, гарантоване статтею 46 Конституції України, може бути обмежено в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 проходила військову службу у 1 Загоні морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 30.11.2022 року № 365-ОС «Про особовий склад» позивачку виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, оскільки її було звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України наказом командира 1 загону Морської охорони від 28 листопада 2022 року № 361-ОС відповідно до підпункту «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років)) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами та доповненням) у запас Збройних Сил України, з наданням права носіння військової форми одягу.

Відповідно до наказу командира 1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 30.11.2022 року № 365-ОС «Про особовий склад» вислуга років позивачки складає: календарна військова - 25 років 04 місяці 19 днів, пільгова - 00 років 00 місяців 00 днів, загальна військова - 25 років 04 місяці 19 днів.

Також, в наказі командира НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) від 30.11.2022 року № 365-ОС «Про особовий склад» зазначено, що календарна вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби становить 25 повних календарних років, відповідно до роз`яснення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.07.2022 року № 11-11108/0/6-22-Вих виплату не здійснювати.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з ч. 1-4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Згідно з абз. 2 п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до п. 3 Розділу XXXII «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу та звільняються зі служби за власним бажанням, іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, визначених Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, та мають вислугу десять календарних років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно «Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року № 413, військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини: виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері).

Суд зазначає, що підстави і порядок звільнення військовослужбовця з військової служби визначається Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», а соціальні гарантії закріплено в Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким й встановлено випадки коли військовослужбовець набуває право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

При цьому, ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не визначає підстав для звільнення та не містить приписів щодо того, що для отримання одноразової грошової допомоги причина звільнення визначається рішенням Кабінету Міністрів України, як зазначає відповідач.

Таким чином, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року № 413 передбачена така підстава звільнення, як виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері), а звільнення позивача з військової служби відбулось на підставі пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з тим, що позивач самостійно виховує дитину віком до 18 років, має вислугу більше 10 років, що відповідає вимогам абз. 2 п. 2 ст. 15 Закону України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для надання одноразової грошової допомоги при звільненні, тому відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 при звільненні одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Щодо посилання відповідача на роз`яснення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.07.2022 року № 11-11108/0/6-22-Вих, то суд зазначає, що листи це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, носять лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, та не можуть містити правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме нарахування та виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у день виключення із списків особового складу військової частини та зобов`язання відповідача нарахувати та виплати одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до 1 Загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у день виключення із списків особового складу військової частини, зобов`язання нарахувати та виплати одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність 1 Загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у день виключення із списків особового складу військової частини.

Зобов`язати 1 Загін морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА