Справа № 520/3159/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 р. Справа № 520/3159/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., Харків, повний текст складено 17.02.23 по справі № 520/3159/23

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (далі ТУ ДСА у Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ТУ ДСА у Харківській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова № 168) у розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць з 24 лютого 2022 року по 21 січня 2023 року;

- зобов`язати ТУ ДСА у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 за період з 24 лютого 2022 року по 21 січня 2023 року;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання ТУ ДСА у Харківській області подати звіт про його виконання у становлений судом термін, з моменту набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 по справі № 520/3159/23 зупинено провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №260/3564/22.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року про зупинення провадження по справі № 520/3159/23 і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що виключно у судді Харківського окружного адміністративного суду Панова М.М. склалась практика щодо зупинення розгляду позовів працівників ТУ ССО в Харківській області на підставі п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України, не мотивуючи при цьому належним чином відповідні ухвали про зупинення провадження. Зауважив, що жодного аналогічного позову вказаним суддею не розглянуто, на відміну його колег, які вирішили вже багато позовів по суті.

Наполягав, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали обмежився лише посиланням на існування справи №260/3564/22 (Пз/990/4/22) на розгляді у Верховному Суді, зробивши загальні висновки та припущення про те, що обставини, які будуть установлені у вказаній справі можуть бути суттєвими під час розгляду позову ОСОБА_1 , при цьому жодним чином не пояснивши які саме наслідки матиме прийняття рішення у вищезазначеній справі по відношенню до справи №520/3159/23. Крім того, вважає, що прийняття судом касаційної інстанції рішення про відмову у задоволенні позовів працівників до Служби судової охорони та не виплату спірного грошового забезпечення призведе до несправедливого вирішення справи, оскільки працівники, позови яких вже розглянуті, отримають спірну допомогу, а у випадку безпідставного та невмотивованого зупинення провадження особи (позивачі) будуть позбавлені такого права.

Звернув увагу, що справа № 260/3564/22, яка знаходиться на розгляді Верховного Суду, була відкрита 07.11.2022, однак на день подання апеляційної скарги не призначена до розгляду, що свідчить про незрозуміле наявне затягування процесу розгляду цієї справи, про що було направлено багато звернень на ім`я Голови Верховного Суду.

Крім того, безпідставне зупинення провадження у даній справі призведе до порушення розумних строків судового розгляду та прав учасників процесу.

Наголосив, що позивач перебуває на службі у ТУ ССО в Харківській області та належним чином виконує свої посадові обов`язки на території Харківської міської територіальної громади, яка входить до переліку 9 областей), розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, натомість відповідачем у зразковій справі є ТУ ССО в Закарпатській області, яка взагалі до вказаного переліку не входить. Вищенаведене спростовує ознаки зразкової справи, які суд зазначив у мотивувальній частині ухвали.

Відповідач у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти її задоволення, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, як законну і обґрунтовану. Наполягав на наявності підстав у суду першої інстанції для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі № 260/3564/22, оскільки порівняльний аналіз суб`єктного складу, предмету та підстав адміністративного позову ОСОБА_1 до ТУ ССО у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії у справі №520/3159/23 та у зразковій справі № 260/3564/22 (провадження № Пз/990/4/22) дає підстави стверджувати, що дана справа має ознаки типової, оскільки спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та позивачем заявлено аналогічні позовні вимоги (позивач є співробітником Служби судової охорони, відповідач є ТУ ССО у Харківській області, уповноваженим на вирішення питання щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168).

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції, враховуючи відкриття Верховним Судом провадження у зразковій справі № 260/3564/22 (Пз/990/4/22), та те, що дана адміністративна справа є типовою, дійшов висновку про необхідність зупинення провадження на підставі п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України до набрання законної сили рішенням у зразковій справі № 260/3564/22.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Положеннями ст. 236 КАС України розмежовано підстави, за яких суд має право зупинити провадження, а також, з настанням яких, суд зобов`язаний вчинити дану процесуальну дію.

Перелік даних підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі:

1) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання;

2) знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до повернення з відрядження;

3) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

4) призначення судом експертизи - до одержання її результатів;

5) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції;

6) направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення;

7) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів;

9) розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі;

10) постановлення ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом - до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Отже, зазначеною вище нормою серед іншого передбачено право суду зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

За визначенням п.п. 21, 22 ч.1 ст.4 КАС України типові адміністративні справи - це адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Зразкова адміністративна справа - це типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КАС України, якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

При цьому, згідно ч. 7 ст. 290 КАС України ухвала про відкриття Верховним Судом провадження у зразковій справі публікується на офіційному веб-порталі судової влади України, а також в одному із загальнодержавних друкованих засобів масової інформації не пізніше ніж за десять днів до дати судового засідання для розгляду зразкової справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 291 КАС України, суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.

Згідно даних на офіційному веб-порталі судової влади України, 07.11.2022 ухвалою Верховного Суду у справі №260/3564/22 відкрито провадження у зразковій адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Територіального Управління Служби судової охорони у Закарпатській області, за участю третьої особи Служби судової охорони про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Судом касаційної інстанції зазначено, що розглядувані справи відповідають ознакам типових, визначених п. 21 ч. 1 ст.4 КАС України за таких підстав:

- позивачами у них є співробітники Служби судової охорони;

- відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень - територіальний орган Служби судової охорони України (ТУ ССО у Закарпатській області);

- спір виник з аналогічних підстав внаслідок бездіяльності відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ №168;

- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправною бездіяльність ТУ ССО у Закарпатській області щодо не нарахування та невиплати додаткової щомісячної винагороди у розмірі, встановленому постановою КМУ № 168 та зобов`язати ТУ ССО у Закарпатській області нарахувати і виплатити таку винагороду, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу в ТУ ССО у Харківській області, що підтверджується копією службового посвідчення серія НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідачем у даній справі є ТУ ССО у Харківській області, що є територіальним підрозділом Служби судової охорони.

У даній справі звернення ОСОБА_1 до суду з позовом було зумовлено бездіяльністю ТУ ССО у Харківській області щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, у розмірі 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць з 24.02.2022 по 21.01.2023.

Наведене дає підстави стверджувати, що справа № 520/3159/23 відповідає ознакам типової справи, визначеним Верховним Судом в ухвалі від 07.11.2022 у справі 07.11.2022 № 260/3564/22, а саме спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, зокрема постановою КМУ № 168, такого ж суб`єктного складу та позивачем заявлено аналогічні позовні вимоги.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про невідповідність даної справи ознакам типової справи з огляду на відмінність назв областей відповідачів у порівнюваних справах (№260/3564/22 та №520/3159/23), зокрема ТУ ССО в Харківській області та ТУ ССО в Закарпатській області, оскільки обидва вказані суб`єкти владних повноважень є територіальними підрозділами одного органу державного органу - Служби судової охорони, що повною мірою відповідає п. 21 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Крім того, перебування Харківської територіальної громади у переліку областей, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, не спростовує відповідність справи № 520/3564/22 ознакам типової справи, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбаченого такого винятку.

Колегія суддів зазначає, що станом на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали (17.02.2023) Верховним Судом рішення по справі №260/3564/22 прийнято не було.

Варто зазначити, що лише 06 квітня 2023 року Касаційним адміністративним судому складі Верховного Суду ухвалено рішення за результатами розгляду зразкової справи, яким позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність ТУ ССО у Закарпатській області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168; зобов`язано ТУ ССО у Закарпатській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168, в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Однак, станом на дату прийняття даної постанови вказане рішення не набрало законної сили, оскільки ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.05.2023 у справі № 260/3564/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Територіального Управління Служби судової охорони у Закарпатській області на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 квітня 2023 року в адміністративній зразковій справі № 260/3564/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального Управління Служби судової охорони у Закарпатській області, за участю третьої особи - Служби судової охорони, про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Правові наслідки судового рішення, ухваленого у зразковій справі, передбачені частиною 3 статті 291 КАС України, а саме при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, нормами процесуального закону передбачено обов`язок суду при розгляді типової справи враховувати висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. Відтак, за умови відкриття провадження Верховним Судом у зразковій справі, та неприйняття рішення по суті спору, тобто відсутності відповідних висновків суду касаційної інстанції, виникає ситуація, в якій суд першої інстанції після відкриття провадження у типовій справі позбавлений можливості прийняти законне рішення з дотриманням вимог ч. 3 ст. 291 КАС України, що в свою чергу зумовлює необхідність зупинення провадження у типовій справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративна справа № 520/3159/23 є типовою справою щодо справи № 260/3564/22, а тому наявні підстави, передбачені п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України, для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 260/3564/22.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Віповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 року та задоволення вимог апеляційної скарги.

Наведені скаржником доводи апеляційної скарги не спростовують правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 312, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 по справі № 520/3159/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова