Справа № 560/5369/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5369/23
РІШЕННЯ

іменем України

01 червня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи періоду роботи з 29.03.1991 по 25.10.1996, який відображено в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.08.1984 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи період роботи з 29.03.1991 по 25.10.1996 року, який відображено в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.08.1984 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірний період трудового стажу відображений у трудовій книжці не зарахований йому при зверненні із заявою про роз`яснення обчислення пенсії через наявність в трудовій книжці порушень Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162. Зазначає, що право на пенсійне забезпечення не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки.

Ухвалою суду від 18.04.2023 провадження у справі відкрите, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачу правомірно не зарахований спірний період, оскільки запис до трудової книжки внесено з порушенням Інструкції, а саме відсутнє повне найменування підприємства в, якому працював позивач. Вказав, що назва підприємства також не читається на печатці. Додатково зазначив, що позивачем невірно зазначено серію та дату видачі трудової книжки НОМЕР_1 від 01.0.1984 року, тоді як в самій трудовій книжці зазначено НОМЕР_2 від 01.08.1984 року.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій просив позовну заяву задоволити в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта позивача.

26.09.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо обчислення страхового стажу.

При зверненні за призначенням пенсії було надано трудову книжку НОМЕР_3 . Згідно записів №№ 13-14 трудової книжки з 29.03.1991 позивача прийнято на посаду водія та з 25.10.1996 звільнено з займаної посади.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.08.1984 року у період з 29.03.1991 по 25.10.1996 ОСОБА_1 працював на посаді водія у фінансовому підприємстві комерційна фірма МД.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №8329-7861/Х-03/8-2200/22 від 19.10.2022, відмовило позивачу у врахуванні спірного періоду роботи, оскільки запис внесено з порушенням Інструкції, а саме: відсутнє повне найменування підприємства, на яке прийнято на роботу. Також назва підприємства не читається на печатці.

Зазначено, що тривалість страхового стажу становить 29 років 1 місяць 7 днів (враховано по 30.11.2021), в тому 27 років 10 місяців 4 дні - напрацьований страховий стаж, 1 рік 3 місяці 3 дні - додатковий стаж, коефіцієнт страхового стажу - 0,29083.

В відмові, Пенсійний орган зазначив, що позивачем невірно зазначено серію та дату видачі трудової книжки НОМЕР_1 від 01.0.1984 року, тоді як в самій трудовій книжці зазначено - НОМЕР_2 від 01.08.1984 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 (далі - Закон №1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і частина 1статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Суд встановив, що згідно відомостей, що місяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 01.08.1984 року у період з 29.03.1991 по 25.10.1996 ОСОБА_1 працював на посаді водія у фінансовому підприємстві комерційна фірма МД.

Відповідно до положень Порядку №637 слідує, що подання інших документів, окрім трудової книжки, для підтвердження трудового стажу з метою призначення пенсії здійснюється виключно у випадку, якщо її трудовій книжні відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Суд наголошує, що в трудовій книжці позивача записи внесені на підставі наказів з посиланням на їх номер і дату, виконані чітко та без будь-яких виправлень, помарок чи підтирань.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі №754/14898/15-а.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, відтак такі записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/1 7.

Окрім цього, в період, в якому позивачу оформлялася трудова книжка, діяв Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету (СРCP з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (далі Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 І Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також па позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення па Іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

З приписів порядку ведення трудових книжок па підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 та Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність оформлення трудової книжки роботодавцем.

Крім цього суд зазначає, що виявлений відповідачем недолік оформлення трудової книжки, а саме відсутнє інше найменування підприємства в порушення п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, суд не бере до уваги, оскільки внесення записів до відомостей про особу до трудової книжки не здійснювалось позивачем.

Верховний Сул у постанові віл 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, Верховний Суд у постанові віл 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15- а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Щодо позовної вимоги позивача врахувати спірний період роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.0.1984 року, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня така, однак присутня трудова книжка серії НОМЕР_2 від 01.08.1984 року, відтак врахування спірного періоду має враховуватись згідно до трудового книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1984, а не відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.0.1984 року, як помилково було зазначено позивачем при поданні позовної заяви.

Оскільки право Позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, відтак слідує, що відповідач діяв протиправно відмовляючи позивачу у зарахуванні спірного періоду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 періоду роботи з 29.03.1991 по 25.10.1996 року відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_2 від 01.08.1984 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 29.03.1991 по 25.10.1996 відповідно до відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 01.08.1984 року.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29001 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк