Справа № 380/18170/22
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/18170/22 пров. № А/857/7053/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/18170/22 (головуюча суддя Чаплик І.Д., час ухвалення: 14 год. 23 хв., м. Львів, повний текст ухвали складений 24 березня 2023 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, в якому просив: а) визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці Державної митної служби України № 1268-0 від 12.10.2022 ,,Про звільнення ОСОБА_1 ;

б) поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста Яворів Львівської митниці.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2022 року позовна заява залишена без руху та встановлений для позивача строк для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, шляхом подання заяви про поновлення строку на звернення з даним позовом до суду та наведенням поважності причин такого пропуску чи доказів ознайомлення з наказом про звільнення його з займаної посади 14.11.2022.

Ухвалою від 10 січня 2023 року суддя Львівського окружного адміністративного суду відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження запропонував відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову та призначив підготовче засідання на 08.02.2023.

Ухвалою суду від 08.02.2023 позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду та надіслання на адресу відповідача обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом та доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску.

Ухвалою від 22 березня 2023 року Львівський окружний адміністративний суд визнав неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою у справі до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовив.

Клопотання представника Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про залишення позовної заяви без розгляду суд задовольнив.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - залишив без розгляду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на недобросовісну поведінку відповідача, який у відповіді на адвокатський запит щодо дати отримання вказав на надсилання листа від 25.10.2022, тобто визнав факт повідомлення про оскаржений наказ шляхом повідомлення через поштовий зв`язок. Натомість в судовому засіданні представник відповідача вказав на дату отримання копії наказу 07.11.2022.

Доводи суду першої інстанції про відсутність поважних причин неподання позову в місячний строк з 07.11.2022 є помилковими, оскільки відповідь на адвокатський запит від 17.11.2022 отримана 29.11.2022, а позов поданий 14.02.2022.

З огляду на викладене позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Львівська митниця подала відзив на апеляційну скаргу, в якому акцентує увагу суду на тому, що поновлення процесуального строку є правом суду, яким він користується виходячи із поважності причин пропуску строку. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду заперечив вимоги апеляційної скарги позивача та просить залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що предметом спору в даній справі є визнання протиправним та скасування наказу в.о. начальника Львівської митниці Державної митної служби України № 1268-0 від 12.10.2022 ,,Про звільнення ОСОБА_1 .

За змістом відповіді Львівської митниці від 28.12.2022 за №7.4-1112/8/25694 на адвокатський запит від 26.12.2022 за №02-03-20/2022 копія оскаржуваного наказу надсилалась ОСОБА_1 листом Львівської митниці від 25.10.2022 №7.4-1//12/10/ НОМЕР_1 на домашню та електронні адреси, вказані в його особовій картці державного службовця.

Тобто, крім поштової кореспонденції, оскаржуваний наказ за змістом вказаного листа направлявся позивачу ще також і на електронні адреси позивача. Водночас, в клопотанні, яке надійшло на адресу суду 16.03.2023, Львівська митниця зазначила, що не скеровувала на електронну адресу позивача наказ №1268-о від 12.10.2022.

Заявою, яка надійшла на адресу суду 10.01.2023, представник позивача подав докази отримання позивачем листа Львівської митниці від 25.10.2022 №7.4-1//12/10/ НОМЕР_1 у поштовому відділенні №26 м. Львова 15.11.2023, а саме - отримання позивачем поштового конверта 15.11.2023 за №351.

В клопотанні, яке надійшло на адресу суду 16.03.2023, Львівська митниця зазначила, що супровідним листом №7.4-1-12/10/20624 від 25.10.2022 скерувала позивачу копію наказу Львівської митниці №1268-о від 12.10.2022 засобами поштового зв`язку, однак 29.11.2022 поштовий конверт повернувся відповідачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копією конверта та трекером поштового відправлення № 157.

В матеріалах справи наявна копія наказу №1268-о від 12.10.2022 із листком про ознайомлення, на якому міститься відмітка з датою 07.11.2022 та підпис ОСОБА_1 .

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з даним позовом до суду 14.12.2022 згідно з відтиском штемпеля на поштовому конверті.

Визнаючи неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою, відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку.

У даному випадку, на думку суду першої інстанції, обставин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу реалізувати своє право на подання позовної заяви протягом законодавчо встановленого строку, не вбачається, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від самого позивача та його представника.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та ухвалі суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

В силу приписів частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьої цієї ж статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 КАС України).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої якої, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина 4 статті 123 КАС України).

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Суд першої інстанції ретельно дослідив матеріали справи та встановив, що в матеріалах справи наявна копія наказу №1268-о від 12.10.2022 із листком про ознайомлення, на якому міститься відмітка з датою 07.11.2022 та підпис ОСОБА_1 . Однак з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 14.12.2022, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що заява від 17.02.2023 про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду обґрунтовані тим, що позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката 14.11.2022, повідомивши, що саме 14.11.2022 він отримав оскаржений наказ, а 15.11.2022 він уклав договір про надання правової допомоги №03-01-11/2022. 17.11.2022 представник позивача подав адвокатський запит до відповідача, відповідь на який і стала основою для звернення з даним позовом.

Представник позивача зазначив, що йому було відомо про отримання оскарженого наказу позивачем 15.11.2022, що і стало підставою для звернення до суду саме в місячний строк з цієї дати, а про наявність доказів отримання позивачем оскаржуваного наказу 07.11.2022 йому стало відомо лише в підготовчому засіданні. Вважає, що така поведінка позивача щодо неповідомлення точної дати отримання оскаржуваного наказу пов`язана із сімейним життям позивача, а саме - онкологічним захворюванням дружини протягом тривалого часу, що також, зважаючи на незначний термін пропуску, є поважною причиною для його поновлення. Представник позивача також покликається на своєчасне вчинення всіх процесуальних дій щодо підготовки позову та практику Верховного Суду щодо необхідності уникати надмірного формалізму при вирішенні питання застосування процесуальних норм та можливість поновлення пропущеного строку протягом річного терміну.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказані в клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду підстави та подані на їх підтвердження докази не є такими, що відповідають критеріям поважності, реальності, непереборності і такими, що об`єктивно були нездоланними на час плину строків звернення до суду.

Так, суд першої інстанції встановив, що подані суду документи щодо медичного обстеження дружини позивача датовані серпнем 2022 року: обстеження 03.08.2022, консультаційне дослідження 08.08.2022 та виписка з медичної карти стаціонарного хворого 15.08.2022 про перебування в стаціонарі з 09.08.2022 по 15.08.2022, тобто за три місяці до виникнення спірних правовідносин, а доказів, яким чином дані факти могли вплинути на поведінку позивача ним не подано.

Окрім того, підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду представник позивача зазначає, що відповідь на адвокатський запит від 17.11.2022 отримана 29.11.2022.

В постанові від 16 березня 2023 року у справі № 160/20711/21 Верховний Суд зазначив, що здійснення певних дій для отримання відповідних доказів, які позивач має намір подати разом із позовною заявою не може знівелювати значення інституту процесуальних строків на звернення до адміністративного суду. Відтак, дії сторони позивача щодо отримання відповідних відомостей та подання позовної заяви повинно відбуватись в межах передбаченого процесуальним законом строку. В контексті цих правовідносин таким строком є передбачений частиною 5 статті 122 КАС України місячний строк звернення до суду. Водночас, лише за наявності об`єктивних непереборних обставин, строк звернення до суду може бути поновлений.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював позицію, що поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

В контексті обставин цієї справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати, що звернення позивача до суду у періоди 17.08.2021-03.09.2021, 04.09.2021 - 09.09.2021, 13.10.2021 - 18.10.2021 могло бути не реалізоване із поважних об`єктивних причин, а саме: погіршення здоров`я непрацюючого недієздатного батька позивача, який потребував цілодобового домашнього догляду зі сторони позивача, а також погіршення здоров`я та лікування позивача.

Водночас, направлення в період 10.09.2021-18.10.2021 трьох адвокатських запитів на отримання відомостей щодо розрахунку при звільненні та нарахування відповідних сум у відповідні періоди не може свідчити про наявність непереборних об`єктивних обставин, які перешкоджали звернутись до адміністративного суду із позовною заявою.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності обставин, які б об`єктивно перешкоджали позивачу реалізувати своє право на подання позовної заяви протягом законодавчо встановленого строку, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, не є поважними та об`єктивно непереборними і не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, оскільки залежали від самого позивача та його представника.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/18170/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 02.06.2023