Справа № 522/3071/22
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 р.м. ОдесаСправа № 522/3071/22
Перша інстанція: суддя Домусчі Л.В.,

повний текст судового рішення

складено 13.04.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря Челак Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2023 року у справі №522/3071/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Белогві» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Белогві» про скасування постанов про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Белогві» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови Державної служби з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України ВМ№00008609, ВМ№00008617, ВМ№00008656, ВМ№00008673, ВМ№00008705, ВМ№00008706, ВМ№00008707, ВМ№00008710, ВМ№00008716, ВМ№00008717, ВМ№00008718, ВМ№00008719, ВМ№00008725, ВМ№00008729, ВМ№00008785, ВМ №00008780, ВМ№00008765 від 24.01.2022 року, якими на ОСОБА_1 накладено штрафи за допуск руху транспортних засобів із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України на загальну суму 654 500грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

31.08.2022 р. на адресу суду першої інстанції надійшла представника ОСОБА_1 про поновлення строку на вступ у справу як третьої особи із самостійним позовом, прийняття позову про скасування постанов про адміністративне правопорушення, а також про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою суду від 31.08 2022 року заяву представника ОСОБА_1 від 31.08.2022р. повернуто на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України.

31.08.2022 р. представник позивача повторно надав до канцелярії суду заяву про вступ у справу ОСОБА_1 , як третьої особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору пред`явивши відповідний позов.

Ухвалою суду від 15.09.2022 року визнано неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про залучення, як третьої особи із самостійними вимогами, відмовлено у відстроченні сплати судового збору, позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 10.10.2022 року позов ОСОБА_1 повернуто на підставі п.1 ч.4 ст. 169 КАС України.

14.10.2022 року представник позивача втретє надав до канцелярії суду заяву про вступ у справу ОСОБА_1 , як третьої особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору пред`явивши відповідний позов.

Ухвалою суду від 14.10.2022 року прийнято до провадження позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Белогві» про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі ВМ№00008609, ВМ№00008617, ВМ№00008656, ВМ№00008673, ВМ№00008705, ВМ№00008706, ВМ№00008707, ВМ№00008710, ВМ№00008716, ВМ№00008717, ВМ№00008718, ВМ№00008719, ВМ№00008725, ВМ№00008729, ВМ№00008785, ВМ №00008780, ВМ№00008765 від 24.01.2022 року.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2023 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Белогві» відмовлено у задоволенні позову до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення. Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Белогві» про скасування постанов про адміністративне правопорушення залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погоджуючись з таким рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи судове рішення у справі, порушив норми процесуального права, оскільки за змістом ст. 241 КАС України процедурні питання, в тому числі питання залишення позову без розгляду мають вирішуватись судом шляхом постановлення ухвали.

Вважає, що питання застосування строків давності не має ставитись під час процедури залучення третьої особи у випадку, якщо така особа залучається в порядку ст. 48 КАС України, оскільки право «доступу до суду» не може залежати від волі первісного позивача (згоди або незгоди на його заміну).

Також, апелянт зазначив про порушення судом першої інстанції процедури залишення позову без розгляду, встановленої ч.3 ст. 123 КАС України.

Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна служба України з безпеки на транспорті зазначила, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 48 КАС України передбачено, що суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

В силу приписів ст. 49 КАС України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Наведеними нормами процесуального закону закріплено, що вступ до участі у розгляді справи третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, може мати місце у випадку, якщо судом встановлено, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, і позивач не згоден на його заміну іншою особою, за умов обов`язкового повідомлення судом особи, що має право заявляти вимоги щодо предмета спору про вказані обставини (наявність права вимоги).

Предметом спору, який розглядається у межах цієї справи №522/3071/22 є законність прийнятих Державною службою України з безпеки на транспорті постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якими ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами), та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу.

За вказаного, у розумінні ст. ст. 14-3, 132-1, 279-5 КУпАП, ОСОБА_1 , як керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортні засоби (ТОВ «БЕЛОГВІ»), є суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності.

За приписами ч. 2 ст. 46 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Належний позивач, в розумінні процесуального закону, це особа, якій належить право вимоги.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відтак, ОСОБА_1 за правилами ч. 1 ст. 287 КУпАП, є суб`єктом оскарження спірних у даній справі постанов по справі про адміністративне правопорушення, як особа, щодо якої їх винесено.

На такі обставини також звертав увагу відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті у своєму відзиві на позовну заяву, у якому вказував про те, що оскільки саме ОСОБА_1 є суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності у розумінні ст. ст. 14-3, 132-1, 279-5 КУпАП, відтак ТОВ «БЕЛОГВІ» не є належним суб`єктом оскарження оспорюваних постанов згідно приписів КУпАП, а також ст. 287 КАС України.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія зауважує, що розглядаючи справу, суд першої інстанції повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, що позивач є тією заінтересованою стороною, про яку йдеться в ст.287 КУпАП. І коли буде встановлено, що у справі бере участь неналежна сторона, то суд, керуючись ст. 48 КАС України, не припиняючи справи, може допустити заміну первісного неналежного позивача належним позивачем, а у випадку не згоди позивача на його заміну іншою особою залучити відповідну особу в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Судова колегія зазначає, що заміна неналежної сторони в адміністративному процесі являє собою механізм приведення у відповідність суб`єктного складу учасників публічно-правового спору.

При цьому, при виникненні питання про заміну неналежного позивача необхідною є його згода, за наявності якої він вибуває з процесу, а його місце займає належний позивач. Якщо неналежний позивач не погоджується на заміну його іншою особою, а судом виявлено, що право вимоги за поданим адміністративним позовом належить не йому, а іншій особі, то ця особа може вступити в справу як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про що суд повідомляє таку третю особу.

Судова колегія зазначає, що приписами статті 48 КАС України закріплено імперативний обов`язок суду на підставі волевиявлення особи, якій належить право вимоги, або змінити сторону, або залучити її до участі у справі як третю особу із самостійними вимогами, за умови дотримання приписів ч.1 ст. 49 КАС України.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що ТОВ «БЕЛОГВІ» заперечувало проти заміни позивача у справі, однак в матеріалах справи відсутні докази повідомлення судом ОСОБА_1 про можливість його вступу до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами.

Проте, ОСОБА_1 неодноразово з власної ініціативи подавав до суду заяви про вступ у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами, пред`явивши позов до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Таким чином, суд першої інстанції, незважаючи на положення ст.48 КАС України, не вжив заходів спрямованих на залучення до участі у справі особи, якій належить право вимоги на предмет спору, які чітко передбачені процесуальним законом, що призвело до позбавлення ОСОБА_1 права на судовий захист.

Дослідивши зміст поданого ОСОБА_1 позову колегія суддів дійшла висновку, що останній подано в порядку ст. 48 КАС України - в порядку вирішення питання залучення до участі у справі належного позивача у справі, тобто особи, якій належить право вимоги, яка, при відсутності згоди ТОВ «БЕЛОГВІ» на його заміну, набуває процесуального статусу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Судова колегія вважає, що при вирішенні питання щодо прийняття позову ОСОБА_1 суд першої інстанції необґрунтовано застосував строки звернення до суду визначені ст.ст. 122 та 286 КАС України, оскільки єдиним обмеження вступу у справу третьої особи із самостійними вимогами шляхом пред`явлення позову є строки встановленні ч.1 ст. 49 КАС України. Проте, такі обмеження можуть застосовуватись лише у випадку дотримання судом своїх процесуальних обов`язків в частині повідомлення особи про можливість її вступу у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання.

Однак, як вже зазначалось матеріали справи не містять доказів повідомлення судом ОСОБА_1 про можливість його вступу у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами у строки передбачені ч.1 ст. 49 КАС України.

З урахуванням наведеного вище, є ґрунтовними твердження скаржника про те, що позов ОСОБА_1 було заявлено саме за процедурою «заміни неналежної сторони», яка, як слідує зі змісту ст. 48 КАС України, не тягне за собою необхідність перевірки дотримання строків звернення до суду.

Отже, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з тим, що вказана позовна заява подана з порушенням строків, визначених ст. ст. 122 та 286 КАС України.

При цьому, судова колегія зазначає, що за змістом ст. 41 КАС України питання залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції мав вирішувати ухвалою суду.

З урахуванням вище зазначеного, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, зокрема без повідомлення судом ОСОБА_1 про можливість його вступу у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами, застосуванням строків давності під час процедури залучення третьої особи в порядку ст. 48 КАС України, вирішенням питання про залишення позовної заяви без розгляду рішенням, а не ухвалою суду, а отже апеляційна скарга є обґрунтованою та належить задоволенню.

Враховуючи, позов ТОВ «БЕЛОГВІ» та ОСОБА_1 є нерозривно пов`язані між собою, а оскаржуваним рішення суд першої інстанції одночасно відмовив ТОВ «БЕЛОГВІ» у задоволенні позову та залишив позов ОСОБА_1 без розгляду, судова колегія вважає, що у даному випадку рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2023 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з пп. в) п. 4) ч. 1 ст. 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням зокрема розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апелянтом при поданні апеляційної скарги не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2023 року у справі №522/3071/22, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 несплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 241-243, 250, 308, 310, 315-316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2023 року у справі №522/3071/22 скасувати, а справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Белогві» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Белогві» про скасування постанов про адміністративне правопорушення - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA90 26001; код класифікації доходів бюджету 22030106, несплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 2684,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: О.В. Єщенко

О.А. Шевчук