Справа № 380/1261/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року

справа №380/1261/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої - судді Потабенко В.А.,

секретаря судового засідання Лизак Д.А.,

за участі:

представника позивача Фостяка О., згідно договору,

представника відповідача Герасимюк О.В., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУ НП у Львівській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №3689 від 29.12.2022;

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №2 о/с від 02.01.2023;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління ГУ НП у Львівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначає, що рішення про звільнення за порушення Присяги має бути обґрунтованим, прийнятим при з`ясуванні і врахуванні всіх фактичних обставин і дій поліцейського. Висновок дисциплінарної комісії про порушення поліцейським Присяги має бути достатньо доведеним і не може суперечити фактичним обставинам і діям поліцейського. Так, згідно проведеного службового розслідування позивач 19.12.2022, перебуваючи поза службою в цивільному одязі без вогнепальної зброї, керуючи автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння проїхав перехрестя вулиць Героїв УПА - Любінська у м. Львові на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «є» ПДП України. У подальшому, керуючись почуттям власної безкарності та намагаючись уникнути відповідальності, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим проявив своє зверхнє ставлення до усталених норм поведінки, та порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водночас, викладене у висновку службового розслідування не відповідає дійсності. Дійсно, ОСОБА_1 , який рухався на автомобілі Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Любінський (навпроти стадіону «Сільмаш») у м. Львові зупинили працівники патрульної поліції. Причиною зупинки було вказано нібито порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме проїзд на червоний сигнал світлофора на перехресті. Як наслідок, відносно ОСОБА_1 інспектором поліції була винесена постанова серії ЕАР №6303608 від 19.12.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Однак, ОСОБА_1 подав позов до Франківського районного суду м. Львова про визнання протиправною та скасування такої постанови (справа №465/93/23). Крім того, на розгляді Франківського районного суду м. Львова перебуває також справа №465/16/23 про адміністративне правопорушення щодо керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (справу призначено до судового розгляду на 09.02.2023). Враховуючи, що вказані справи перебувають на розгляді у Франківському районному суді м. Львова, який і повинен встановити факти вчинення порушення та вину особи, яка їх вчинила, висновки проведеного службового розслідування є передчасними, а ОСОБА_1 вважається невинуватим до моменту набрання законної сили рішенням суду про притягнення останнього відповідальності. В ході проведення службового розслідування, ОСОБА_1 категорично заперечував факти порушення ним Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора. Зокрема, долучив до матеріалів службового розслідування довідку про результати аналізу крові на вміст етилового спирту. Звернув увагу суду, що перехрестя вулиць Героїв УПА - Любінська не існує, оскільки зазначені вулиці не перетинаються. Вказав, що посадові особи відповідача цілеспрямовано та однобічно (а отже, необ`єктивно, без повного та всебічного з`ясування наведених обставин) «шукали» підстави для звільнення позивача зі служби. Обґрунтовані заперечення щодо наведених у наказі обставин про неналежне виконання позивачем своїх службових обов`язків будуть надані лише після ознайомлення із матеріалами (висновком) службового розслідування відносно ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, висновки, що містяться в наказі від 29.12.2022 №3689, є передчасними, необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи. Відтак, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 30.01.2023 суддя відкрила загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначила підготовче засідання у справі.

Відповідач позову не визнав. 16.02.2023 за вх. № 10777 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Зазначив, що згідно висновку службового розслідування встановлено, що 20.12.2022 до ГУ НП у Львівській області надійшла інформація про те, що цього ж дня працівниками УПП у Львівській області ДПП складено матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно слідчого ВЗРСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 . Встановлено, що 19.12.2022 капітан поліції ОСОБА_1 , керуючи приватним автомобілем марки Skoda Octavia A5", д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Любінській, 77 у м. Львові, будучи неуважним, порушив ПДР а саме: здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора, після чого був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП Національної поліції України. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів), у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі. В свою чергу капітан поліції ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд у медичному закладі, однак прибувши до медичної установи, останній від проходження медичного огляду відмовився. У зв`язку з чим працівниками УПП у Львівській області ДПП національної поліції України відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 156958 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕАР № 6303608 за ч. 2 ст.122 КУпАП. На момент вчинення зазначеного правопорушення, капітан поліції ОСОБА_1 перебував поза службою у цивільному одязі, без вогнепальної зброї. Службова характеристика капітана поліції ОСОБА_1 посередня. Вина ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку підтверджується поясненнями інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції України ОСОБА_2 , інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції України ОСОБА_3 , а також записами портативних відеореєстраторів та відеореєстратора, встановленого на службовий транспортний засіб, з яких вбачається, що близько 19:35 год. на перехресті вулиць Кульпарківська - Героїв УПА автомобіль «Шкода Октавія А5», д.н.з. НОМЕР_2 , сірого кольору, який рухався з вулиці Героїв УПА на вул. Копистинського, проїхав перехрестя на червоне світло світлофора та при повороті з вул. Копистинського на вул. Любінську, виїхав лівим боком автомобіля на бордюр. У подальшому за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 77, водій вказаного автомобіля ( ОСОБА_1 ) здійснив зупинку та вийшов з автомобіля. У нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови, почервоніння очей. Про даний факт було повідомлено командира роти № 2 капітана поліції ОСОБА_4 ОСОБА_1 був згоден із вчиненим правопорушенням. Як наслідок, старшим лейтенантом поліції Десятник Л.С. було винесено постанову про накладення стягнення серії ЕАР 6303608 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, із якою ОСОБА_1 ознайомився та отримав копію під підпис. Далі водію було повідомлено про те, що в нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на встановлення ступеню сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки. Однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, у зв`язку з чим ОСОБА_2 було запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі по АДРЕСА_1 , на що останній погодився та пройшов до їх службового автомобіля. Близько 20:00 год. інспектори спільно із ОСОБА_1 прибули до медичного закладу по АДРЕСА_1 та пройшли в кабінет водія. У кабінеті водія черговим лікарем було розпочато процедуру огляду на встановлення ступеню сп`яніння (вимірювання тиску, встановлення координації рухів, та інше тестування). Після проведення зовнішнього огляду черговим лікарем водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак останній від такого огляду відмовився та повідомив, що бажає здати біоматеріали для лабораторного дослідження на встановлення ступеню сп`яніння. Черговим лікарем було роз`яснено, що огляд проводиться згідно вимог чинного законодавства, та основною процедурою являється саме тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер» без лабораторного дослідження біоматеріалів, однак ОСОБА_1 відмовився від такого тестування, у зв`язку з чим черговим лікарем було повідомлено, що відмова від проходження тесту за допомогою газоаналізатора «Драгер» буде зазначена як відмова від огляду на стан сп`яніння, про що буде складено відповідний висновок. У подальшому ОСОБА_1 заперечував проведену процедуру та отримав копію висновку лікаря щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. В подальшому працівники УПП спільно з ОСОБА_1 повернулися на місце зупинки по АДРЕСА_2 . На місці останньому було повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння допомогою газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків. ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився, однак наполягав на проходженні такого огляду за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалів. Позивачу неодноразово роз`яснювалось, що такі дії будуть розцінені, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (п. 2.5. ПДР України). Зі складеним протоколом ААД 156958 за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 ознайомився, отримав копію під підпис. Що стосується долученої позивачем до матеріалів довідки про токсикологічне дослідження, проведе у КНП «8-ма міська клінічна лікарня» ТП 1 ТМО, згідно якої концентрація етанолу у крові ОСОБА_1 становить 0%, то зазначене дослідження розпочате 20.12.2022 та закінчено 20.12.2022. Разом з тим, відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Відтак, до результату, що відображений у висновку токсикологічного дослідження відносно ОСОБА_1 від 21.12.2022 за № 7174, слід віднестись критично, оскільки з моменту зупинки позивача до взяття у нього біоматеріалу на дослідження минуло більше 2 годин. Крім того, 19.12.2022 поліцейські УПП неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку як на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», так і у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовлявся в присутності двох свідків, залучених до проведення огляду, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори. Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Приведена норма встановлює саме обов`язок для водія, якого ОСОБА_1 не виконав. Окремо звертає увагу, що в межах проведеного службового розслідування не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надавалася правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення. При цьому наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав. У спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення до позивача застосоване за поведінку, що є несумісною з проходженням служби в поліції та не відповідає званню працівника поліції, а не за вчинення адміністративного правопорушення. Дисциплінарною комісією аналізувалися зібрані докази порушення позивачем службової дисципліни внаслідок невиконання визначених законом обов`язків поліцейського та недотримання ним професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського. Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції Присяга відповідно до ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків. В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службоводисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського. На основі наведеного вище дисциплінарна комісія дійшла правомірного висновку про порушення позивачем службової дисципліни, зокрема вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Розділу І, п. 5 ст. 15 Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 5 розділу І та п. 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. ст. 2, 9, 28, 40, 91-93, 110, КПК України, підпунктів 1, 2 пункту 3 розділу 6 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 27.02.2020 № 803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», а також Присяги поліцейського, і відповідно на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України правомірно застосувала до слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. Враховуючи все вищеописане у відзиві, обставини, наведені позивачем у позовній заяві не заслуговують на увагу суду, та є такими, що не спростовують вчиненого дисциплінарного проступку позивачем та, відповідно, не підлягають задоволенню.

07.03.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої з відзиву відповідача, а також матеріалів службового розслідування вбачається, що основною підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення є відмова (на думку посадових осіб ГУ НП у Львівській області) від проходження ОСОБА_1 (як особою, що керувала транспортним засобом) у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння. І така відмова підтверджується складеним протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 471887 та № 471924, а також висновком № 003186 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.12.2022 року. Однак, такі висновки не відповідають фактичне обставинам. Вказує, що відповідно до ст. 15 КУпАП заходи щодо застосування адміністративної відповідальності до поліцейських, й зокрема процедури встановлення наявності складу адміністративного правопорушення є аналогічними, як і до інших громадян. Тобто, якщо йде мова про проходження певних обов`язкових процедур (оглядів), обов`язок яких передбачений Правилами дорожнього руху, то до поліцейських не застосовуються жодні спеціальні нормативні акти, які регулюють порядок проходження таких процедур. Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, водій буде вважатись таким, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння лише якщо він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не може вважатись відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння і, відповідно, вважатись порушенням водієм відповідно вимог Правил дорожнього руху України. Крім того, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається виключно за результатами огляду такої особи на підставі акта медичного огляду. При цьому, повинно бути забезпечено відібрання біологічного матеріалу для проведення відповідних досліджень. Чого, у ситуації з ОСОБА_1 , зроблено не було. Більше того, всупереч вказаній Інструкції медпрацівник не відібрав зразка біологічного середовища - крові (на чому наполягав ОСОБА_1 ) та навіть не запропонував відібрати у обстежуваного слину, сечу, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя та рук, а почав стверджувати, що ОСОБА_1 відмовляється від огляду, що, зрештою і зафіксував у висновку №003186 від 19.12.2022. Також всупереч Інструкції лікарем складено висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, хоча якщо особа відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, такий висновок складений бути не може. І таким висновком не може підтверджуватись відмова особи від проходження огляду. Така відмова повинна бути зафіксована шляхом складання протоколу в присутності двох свідків (в місці відмови), тобто в медичному закладі. Також представник позивача звертає увагу суду на те, що роз`яснюючи свідкам обставин правопорушення, поліцейські постійно стверджували, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Одночасно, ОСОБА_5 неодноразово наголошував, що не відмовляється пройти огляд в медичному закладі і здати для цього кров та навіть готовий поїхати до іншого медичного закладу, у якому зразки його біологічного середовища зможуть відібрати. Проте, працівники поліції фактично змусили свідків підписати вже попередньо роздруковані і заповнені бланки пояснень у яких абсолютно неправдиво стверджувалось про відмову ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння саме у медичному закладі. І свідки зафіксували обставини, при яких фактично присутні не були. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 19.01.2022, як особа, що керувала транспортним засобом, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння й, відповідно, ним не порушувались жодні нормативно - правові акти, які встановлюють обов`язок водія проходити огляд на стан сп`яніння та визначають порядок такого проходження. Вказує на нерелевантність до спірних правовідносин судової практики, наведеної відповідачем.

Протокольною ухвалою від 21.03.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу органах внутрішніх справ та Національній поліції України проходив з 2006 року. 16.09.2021 призначений на посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління ГУ НП у Львівській області, де працював до дня звільнення.

20.12.2022 ГУ НП у Львівській області видало наказ № 3573 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» за фактом складення відносно капітана ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26.12.2022 ГУ НП у Львівській області видало наказ № 3649 від 26.12.2022 «Про внесення змін до складу дисциплінарної комісії, створеної наказом ГУНП від 20.12.2022 №3573».

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для призначення і проведення службового розслідування став рапорт від 20.12.2022 інспектора ВП ГУ НП у Львівській області М.Корбяк про те, що 19.12.2022 до ГУ НП у Львівській області від керівництва Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області надійшла інформація про те, що працівниками УПП у Львівській області ДПП Національної поліції України складено адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 . В подальшому встановлено, що 19.12.2022 близько 19:30 год. капітан поліції ОСОБА_1 , керуючи приватним автомобілем марки Skoda Осtavia А5, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Любінській, 77 у м. Львові, будучи неуважним порушив Правила дорожнього руху, а саме: здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора, після чого був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП Національної поліції України. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів), у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі. В свою чергу капітан поліції ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд у медичному закладі, однак прибувши до медичної установи, від проходження медичного огляду відмовився. У подальшому працівниками УПП у Львівській області ДПП Національної поліції України відносно ОСОБА_1 складено протокол пре адміністративне правопорушення серії ААД № 156958 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕАР № 6303608 за ч. 2 ст.122 КУпАП. На момент вчинення зазначеного правопорушення, капітан поліції ОСОБА_1 перебував поза службою у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

В ході проведеного службового розслідування було встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема встановлено, що слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 , 19.12.2022 перебуваючи поза службою в цивільному одязі, без вогнепальної зброї, керуючи автомобілем "Skoda Octavia A-5", д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, проїхав перехрестя вулиць Героїв УПА Кульпарківська у м. Львові на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «є». Правил дорожнього руху України. У подальшому, керуючись почуттям власної безкарності та намагаючись уникнути відповідальності, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим проявив своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки, та порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього, під час проведення службового розслідування установлено ряд порушень ОСОБА_1 вимог чинного законодавства під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, зокрема щодо виконання письмових вказівок прокурора наданих в порядку ст. 36 КПК України, дотримання строків проведення слідчих дій, які мають суттєве значення для прийняття рішення у кримінальних провадженнях № 00945 від 09.11.2021, за ч. 2 ст. 286 КК України, № 0000651 від 21.08.2020, за ч.2 ст. 286 КК України та №0000420 від 23.05.2020, за ч. 2 ст. 286 КК України, №0000952 від 31.10.2016, за ч. 2 ст. 286 КК України та №0000001 від 01.01.2022, за ч. 2 ст. 286 КК України. Зазначені порушення службової дисципліни, допущені окремими працівниками відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП стали можливими унаслідок грубого порушення службової дисципліни зі сторони слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , зокрема порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Розділу І, п. 5 ст. 15 Розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 5 розділу І та п. 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. ст. 2, 9, 28, 40, 91-93, 110, КПК України, підпунктів 1, 2 пункту 3 розділу 6 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 27.02.2020 № 803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», а також Присяги поліцейського, відтак, своїм вчинком поставив під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в органах Національної поліції України.

З огляду на наведене, дисциплінарна комісія вважала за необхідне застосувати до капітана поліції ОСОБА_1 найсуворіший захід дисциплінарного впливу, передбачений ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VШ звільнення зі служби в поліції. При цьому, обставини, що пом`якшують відповідальність капітана поліції ОСОБА_1 , під час службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлені.

Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції ГУ НП у Львівській області від 28.12.2022 затверджено начальником ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 28.12.2022.

В подальшому за грубе порушення службової дисципліни, зокрема за невиконання вимог ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Розділу І, п. 5 ст. 15 Розділу ІІІ «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 5 розділу І та п. 3 розділу IV «Правил етичної поведінки поліцейського», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. ст. 2, 9, 28, 40, 91-93, 110 КПК України, підпунктів 1, 2 пункту 3 розділу 6 Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 № 803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування»», а також Присяги поліцейського, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України застосовано до слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0090047) дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції (наказ № 3689 від 29.12.2022).

Наказом ГУ НП у Львівській області № 2 о/с від 02.01.2023 позивача звільнено зі служби в поліції з 02.01.2023 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», за п. 6 ч 7 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Копію наказу № 2 о/с від 02.01.2023 ОСОБА_1 отримав 02.01.2023.

Вважаючи накази № 3869 від 29.12.2022 та № 2 о/с від 02.01.2023 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, крім іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Правила етичної поведінки поліцейських затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 за № 1179 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706.

Ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Згідно п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема:

верховенства права;

дотримання прав і свобод людини;

законності;

відкритості та прозорості;

політичної нейтральності;

взаємодії з населенням на засадах партнерства;

безперервності;

справедливості, неупередженості та рівності.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських за будь яких обставин і відносно будь якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Такий висновок щодо застосування наведених вище правових норм сформульовано у постановах Верховного Суду від 24.02.2020 у справі №804/2711/17 та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19.

У ст. 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з вказаним Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з вказаним Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У ч. ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Статтею 29 Дисциплінарного статуту встановлені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Абзацом 4 ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

З наведених вище норм права випливає, що поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню, однак, не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Аналіз положень вищевказаного Порядку дає підстави для висновку, що службове розслідування проводиться з метою виявлення причин та умов, що стали підставою для проведення службового розслідування, наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявності чи відсутності порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок тощо.

Передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Присяги працівника поліції та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділом V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України визначено алгоритм дій дисциплінарної комісії при проведення службового розслідування.

Так, п. п. 1, 4, 7, 13, 14 розділу V вказаного Порядку встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач зазначає, що рішення про звільнення за порушення Присяги має бути обґрунтованим, прийнятим при з`ясуванні і врахуванні всіх фактичних обставин і дій поліцейського. Висновок дисциплінарної комісії про порушення поліцейським Присяги має бути достатньо доведеним і не може суперечити фактичним обставинам і діям поліцейського. Постанова серії ЕАР №6303608 від 19.12.2022 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та протокол серії ААД № 156958 від 19.12.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовані рішеннями Франківського районного суду м. Львова, який встановив відсутність фактів вчинення порушення та вини особи. Сам ОСОБА_1 категорично заперечує факти порушення ним Правил дорожнього руху, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора. Відповідно до довідки про результати токсикологічного дослідження № 7174 від 21.12.2022 позивач в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме матеріалів службового розслідування, а також переглянутих в судовому засіданні записів подій, які мали місце 19.12.2022, з портативного відеореєстратора № 471887 інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції України лейтенанта поліції Пугачова Є.П. та портативного відеореєстратора № 471924 інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції Десятник Л.С. вбачається, що працівники поліції, рухаючись вул. Героїв УПА у м. Львові службовим автомобілем із увімкненим проблисковим маячком синього кольору, помітили автомобіль Skoda Octavia A5 сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який, рухаючись з вул. Копистинського у м. Львові, здійснив проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофора перехрестя вулиць Кульпарківська Героїв УПА в м. Львові. В подальшому даний автомобіль був зупинений працівниками УПП на вул. Любінській, 77 в м. Львові за допомогою маячків синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу. Водій автомобіля Skoda Octavia A5 сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , пред`явив посвідчення поліцейського та службовий жетон. Ним виявився капітан поліції ОСОБА_1 .

В подальшому, ОСОБА_1 було роз`яснено причину зупинки та старшим лейтенантом поліції Десятник Л.С. було розпочато розгляд адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, було зачитано його права щодо надання пояснень, ознайомлення з матеріалами справи та користування правовою допомогою.

В свою чергу, ОСОБА_1 користуватись зазначеними правами відмовився, оскільки був згоден із вчиненим правопорушенням, свою вину у проїзді перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора визнав.

Як наслідок, старшим лейтенантом поліції Десятник Л.С. було винесено постанову про накладення стягнення серії ЕАР 6303608 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, із якою капітан поліції ОСОБА_1 ознайомився та отримав копію під підпис.

Більше того, записами з портативних відеореєстраторів однозначно підтверджено той факт, що ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, був готовий одразу сплатити накладений на нього штраф, однак, працівники патрульної поліції йому роз`яснили, що на нічне чергування банківських терміналів для приймання платежів банківською картою їм не видають.

В подальшому, при спілкуванні у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, як от запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, координації рухів, про що його було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», від чого ОСОБА_1 відмовився, зазначивши, що алкоголь не вживав давно. В той же ж час, дав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, куди і був доставлений на службовому автомобілі патрульної поліції.

Близько 20:00 год. працівники патрульної поліції спільно із ОСОБА_1 прибули до медичного закладу по АДРЕСА_1 та пройшли в кабінет водія. У кабінеті водія черговим лікарем було розпочато процедуру огляду на встановлення ступеню сп`яніння (вимірювання тиску, встановлення координації рухів та інше тестування). Після проведення зовнішнього огляду черговим лікарем ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак останній від такого огляду категорично відмовився та повідомив, що бажає здати кров для лабораторного дослідження на встановлення перебування у стані сп`яніння. Черговим лікарем було роз`яснено, що огляд проводиться згідно вимог чинного законодавства та основною процедурою являється саме тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер» без лабораторного дослідження біоматеріалів, однак ОСОБА_1 знову відмовився від такого тестування, у зв`язку з чим черговим лікарем було повідомлено, що відмова від проходження тесту за допомогою газоаналізатора «Драгер» буде зазначена як відмова від огляду на стан сп`яніння, про що буде складено відповідний висновок.

При цьому суд зазначає, що з записів з портативних відеореєстраторів пропозицію як працівників патрульної поліції, так і медичних працівників ОСОБА_1 пройти тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер» не можна оцінювати двояко або сумнівно. Позивачу декілька разів чітко оголошувалась пропозиція пройти тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер», а в медичному закладі газоаналізатор «Драгер» був навіть розпакований медсестрою та наданий ОСОБА_1 для проходження тестування.

Однак, позивач все ж відмовився від проходження тестування, наголошуючи, що бажає здати кров.

Згідно із ст.266 КУпАП в редакції Закону України від 16.02.2021 року №1231-IX особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацами 2 та 4 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями статті 52 цього ж Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, з подальшими змінами та доповненнями, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приведені норми Правил дорожнього руху встановлюють обов`язок для водія, а не право: пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія, недовіра до технічних приладів вимірювання вмісту алкоголю тощо) Правила не містять.

Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.

Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2022 у справі №9901/159/19 зазначила, що законодавством не передбачено можливості висунення особою, яку зупинили працівники поліції, умов проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. п. 1 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктами 6-8 вказаного вище Порядку визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 10 вказаного вище Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Слід зазначити, що ОСОБА_1 не висловлював незгоди або застережень щодо запропонованого йому газоаналізатора «Драгер» в частині його невідповідності вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Таким чином, враховуючи все наведене вище, суд вважає, що матеріалами справи беззаперечно підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», так в спеціалізованому медичному закладі.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.08.2019 у справі №806/2555/17, сам факт відмови позивача від виконання законних вимог працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння можна вважати невиконанням службової дисципліни, тобто дисциплінарним проступком в розумінні ст. 12 Дисциплінарного статуту.

Щодо долученого позивачем як до матеріалів справи, так і до матеріалів службового розслідування результату токсикологічного дослідження № 7174 від 21.12.2022, відповідно до якого концентрація етанолу в крові ОСОБА_1 становить 0 г/л %, то суд зазначає таке.

Згідно результату токсикологічного дослідження № 7174 від 21.12.2022, таке дослідження розпочато о 13:00 год. 20.12.2022 і закінчено о 15:00 год. 20.12.2022.

Відповідно до Журналу реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу ВНМД, що ведеться КНП « 1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Луки», дата та час відбору зразка крові у ОСОБА_1 20.12.2022 о 01:30 год.

В контексті наведених вище обставин суд враховує, що за своєю специфікою стан алкогольного сп`яніння супроводжується лише тимчасовою зміною свідомості, викликаною дією етилового спирту на центральну нервову систему, з огляду на що як науковці, так і законодавець дотримуються єдиної думки (позиції) та вказують, що з метою забезпечення достовірності результатів медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, огляд особи повинен бути проведений не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. В іншому випадку результати такого огляду слід вважати недійсними.

З цього приводу, суд звертає увагу на те, що у постанові від 04.10.2018 у справі № 806/2272/16 Верховний Суд дійшов висновку про необхідність проведення огляду особи на перебування у стані алкогольного сп`яніння протягом двох годин після виявлення ознак такого сп`яніння.

Разом з тим, від проходження такого огляду позивач відмовився близько 20:00 год. 19.12.2022 в медичному закладі та близько 20:45 год. 19.12.2022 повторно на місці зупинки транспортного засобу, а здав кров для аналізу о 01:30 год. 20.12.2022, тобто зі спливом більше як п`ять годин.

Відтак, дисциплінарна комісія дійшла правильного висновку про неприйняття вказаного доказу до матеріалів службового розслідування.

З тих самих підстав судом також не береться зазначений доказ до уваги.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12.01.2012 у справі «Горовенки та Бугара проти України» (заяви №№36146/05 та 42418/05) п. 38).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, всупереч п 2.5 Правил дорожнього руху, ст.. 266 КУпАП, відмовився від виконання законних вимог поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що, безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського.

Суд вважає, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, наведені обставини можуть вказувати на недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.

Відмова поліцейського від медичного огляду на стан сп`яніння не звільняє порушника від відповідальності. Вищевказане порушення, на думку суду, є грубим порушенням службової дисципліни, таким, що дискредитує та підриває авторитет поліції. До поліцейських, які допустили вищевказані дисциплінарні поступки, застосовується найсуворіший захід дисциплінарного впливу, звільнення зі служби в поліції.

Крім того, прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

На думку суду, позивач, будучи не рядовим поліцейським, а обіймаючи посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління ГУ НП у Львівській області, зобов`язаний був поводитись в такий спосіб, який не допускає сумнівів у законності та етичності його поведінки, а при виникненні таких сумнівів усувати їх всіма можливими способами.

Чого, однак, зроблено не було.

Отже, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Щодо постанови серії ЕАР №6303608 від 19.12.2022 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та протоколу серії ААД № 156958 від 19.12.2022 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Дійсно, постанова серії ЕАР №6303608 від 19.12.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП була скасована рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.03.2023 у справі №465/93/23, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2023 по справі №465/16/23. Обидва рішення набрали законної сили.

Однак, суд зазначає, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. А саме відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники внутрішніх справ власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Крім того, факт відмови позивача від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, становить самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2022 у справі №9901/159/19 зазначає, що адміністративна і дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності, мають різний склад порушення, тому притягнення чи непритягнення до дисциплінарної відповідальності не може обумовлюватись наявністю чи відсутністю складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності. Суд у межах розгляду цієї справи не досліджує питання наявності або відсутності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а надає правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №800/531/17 та від 12.02.2019 у справі №9901/711/18.

Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із наявністю справи про адміністративні правопорушення щодо особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежного виконання поліцейським службової дисципліни, порушення Присяги працівника поліції: скоєння проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до позивача як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд ще раз наголошує, що позивач, будучи поліцейським, займаючи посаду слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту (!) Слідчого управління ГУ НП у Львівській області, зобов`язаний був поводитись в такий спосіб, який не допускає сумнівів у законності та етичності його поведінки, а при виникненні таких сумнівів усувати їх всіма можливими способами.

Більше того, позивач був попереджений під підпис щодо неухильного дотримання транспортної дисципліни, в тому числі і на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що свідчить його власноручний підпис на Розписці-Попередженні-Зобов`язанні від 01.09.2022, 01.08.2022, 01.07.2022, 21.04.2022, 26.01.2022.

Суд також зазначає, що встановити зміст пояснень позивача, відібраних у нього на місці зупинки інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП Національної поліції України Десятник Л.С., не видається можливим, оскільки такі написані вкрай нерозбірливо.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив суду, що ОСОБА_1 не пам`ятає зміст наданих ним на місці зупинки пояснень.

Щодо пояснень ОСОБА_1 , наданих ним 21.12.2022 під час проведення службового розслідування, то такі суперечать фактам, встановленим в ході розгляду даної справи, а отже, судом до уваги не беруться.

Судом також не беруться до уваги покликання представника позивача на той факт, що відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння оформлена не актом, а висновком. Суд вказує, що оформлення лікарем ОСОБА_7 саме висновку № 003186 від 19.12.2022 щодо результаті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, жодним чином не спростовує факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють. В контексті зазначеного, суд звертає увагу на наступне.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (від 09.12.1994 № 18390/91), вказав, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005) Суд також звернув увагу на те, що ст. 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто вмотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд констатує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

З урахуванням викладеного вище, суд встановив, що позивач власними діями порушив Закон України "Про Національну поліцію", Дисциплінарний статуту органів внутрішніх справ України, Присягу на вірність Українському народові, Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виявилось у відмові пройти належним чином огляд на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Отже, в даному випадку позивач вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Звідси, відсутні підстави для визнання неправомірними та скасування наказів начальника ГУ НП у Львівській області №3689 від 29.12.2022 та № 2 о/с від 02.01.2023, якими на ОСОБА_1 накладено і реалізовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та, відповідно, у задоволенні таких вимог необхідно відмовити.

Відповідно, відмова у визнанні неправомірними та скасування наказів начальника ГУ НП у Львівській області №3689 від 29.12.2022 та № 2 о/с від 02.01.2023має наслідком відмову у задоволенні інших позовних вимог, як похідних.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд зазначає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення КАС України відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень були дотримані в повній мірі.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідком розгляду справи, враховуючи надані сторонами докази, а також норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем належними і допустимими доказами доведено правомірність прийнятих ним рішень.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України судові витрати в цій справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19-20, 22, 25-26, 72-77, 91, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 02.06.2023.

Суддя Потабенко В.А.