Справа № 160/7605/23
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2023 року Справа № 160/7605/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
12.04.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03 квітня 2023 року №66-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, він працює в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області на посаді головного державного інспектора відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Згідно резолюції в.о. начальника ГУ ДПС у Дніпропетровській області до доповідної записки від 10 лютого 2023 року №130/04-36-14-15 було ініційовано дисциплінарне провадження стосовно позивача за неналежне виконання посадових обов`язків при проведенні фактичної перевірки підприємства ТОВ «Віно Дівіно» та можливі неправомірні дії, а саме внесення недостовірних відомостей до акту, що засвідчує факт відмови від підписання акту фактичної перевірки від 30.12.2023 № 000757/1. За результатами розгляду дисциплінарного провадження відповідачем було винесено наказ від 03 квітня 2023 року № 66-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким оголошено догану на підставі статей 65,66 та 77 Закону України «Про державну службу». Проте, позивач не погоджується з притягненням до дисциплінарної відповідальності, вказує, що оскаржуваний наказ не містить чіткого формулювання суті вчиненого порушення, даних про наявність вини або бездіяльності позивача, даних про шкідливі наслідки та причинний зв`язок, час вчинення та час виявлення самого проступку, обґрунтування саме виду стягнення як догана. В наказі ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 66-дс від 03.04.2023р. не встановлено вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку та обставин, що призвели до його вчинення. Наказ було прийнято з порушенням строку, встановленого Законом України «Про державну службу», а також Порядку здійснення дисциплінарного провадження. Отже, спірний наказ прийнятий не у спосіб, що встановлений чинним законодавством, а також накладення дисциплінарного стягнення не відповідає вчиненим діям позивача. На підставі викладеного позивач вважає наказ про оголошення догани протиправним та просить задовольнити позов.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву разом з усіма документами на яких ґрунтується правова позиція відповідача.
Щодо тверджень позивача про невідповідність оскаржуваного наказу вимогам діючого законодавства відповідач зазначає, що ст. 77 Закону України «Про державну службу» вказано, що в рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Отже, вимог щодо зазначення в наказі даних про наявність вини або бездіяльності особи, про шкідливі наслідки та причинний зв`язок, час вчинення та виявлення проступку, обґрунтування обрання виду стягнення ця норма не містить.
Щодо строків накладення адміністративного стягнення відповідач зазначає, що в даному випадку відлік строку здійснення дисциплінарного провадження розпочався 16.02.2023 (дата винесення наказу про порушення дисциплінарного провадження) та закінчився 03.04.2023 (дата винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності). Встановлений законодавством 45-денний строк закінчувався 01.04.2023, проте 01.04.2023 та 02.04.2023 припадали на вихідні дні, у зв`язку із чим наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності винесено першого робочого дня після цих вихідних, а саме 03.04.2023р. Отже, встановлений законодавством строк здійснення дисциплінарного провадження відповідачем не порушено.
Наведені обставини, на думку відповідача, підтверджують правомірність прийнятого наказу про оголошення догани та з огляду на викладене відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
24.05.2023 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. Позивач звертає увагу суду на відсутність в його діях правопорушення за яке передбачена дисциплінарна відповідальність та наполягає на задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в Головному управління ДПС у Дніпропетровській області на посаді головного державного інспектора відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
10 лютого 2023 року управління з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС направило на адресу керівника ГУ ДПС доповідну записку від 10.02.2023 № 130/04-36-14-15, якою повідомлено про отримання заяви директора ТОВ «Віно Дівіно» ОСОБА_2 щодо можливих протиправних дій службових осіб управління податкового аудиту ГУ ДПС, а саме про внесення недостовірних відомостей до акту, що засвідчує факт відмови від підписання акту фактичної перевірки від 30.12.2022 № 000757/1, працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Доповідною запискою також повідомлено, що проведено перевірку викладених у заяві фактів, в рамках якої вивчено попередні заяви від посадових осіб ТОВ «Віно Дівіно», заходи, здійснені працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС відносно зазначеного підприємства, а також отримано письмові пояснення від працівників відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту про обставини складання акту від 30.12.2022 № 000757/1.
На проведення фактичної перевірки, начальником відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 особисто надано наказ про проведення фактичної перевірки зазначеного СГ та надано направлення на перевірку. До початку проведення фактичної перевірки працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області вручено адміністратору ОСОБА_6 копію наказу № 3980-п від 16.12.2022 року про проведення фактичної перевірки ТОВ "Віно Дівіно" (ЄДРІЮУ 43004291) за адресою: АДРЕСА_1 , та ознайомлено з направленнями від 16.12.2022 року №5154, 5155, 5173.
30.12.22 року начальником відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Аратюновою С.Г. надано вказівку завершити фактичну перевірку, скласти всі матеріали та вручити другий примірник акту. Проведеними перевірочними заходами встановлено, що це зроблено ОСОБА_5 о 16 годині 30 хвилин 30.12.2022 року, а виїзд на адресу проведення перевірки, за вказівкою останньої, здійснено лише ГДІ відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ОСОБА_1 . За вказаною адресою ОСОБА_1 здійснено спробу завершення фактичної перевірки в приміщенні бару "Джаинівіно" та складання відповідних документів.
Працівники та уповноважені особи ТOB "Віно Дівіно", що знаходились в закладі, відмовились від надання особистих даних перевіряючому. Також ОСОБА_1 повідомили, що ніхто з числа співробітників підприємства та уповноважених осіб не буде ознайомлюватись з матеріалами перевірки та не будуть отримувати другий примірник акту фактичної перевірки, а також зазначали, що документи підтверджуючі особистість не надаватимуться. Про факт неможливості завершення перевірки ОСОБА_1 повідомлено ОСОБА_5 , яка надала вказівку підлеглим ГДІ відділу фактичних перевірок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхати за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому працівниками відділу фактичних перевірок ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вжито відповідних заходів для вручення другого екземпляру акту фактичної перевірки, а саме не викликано співробітників поліції для встановлення осіб присутніх. За погодженням з ОСОБА_5 складено акт, що засвідчує факт відмови від підписання акту фактичної перевірки від 30.12.2023 № 000757/1 адміністратором закладу «Джаннівіно» ОСОБА_6 (за відсутності останнього), не за адресою проведення фактичної перевірки, а в приміщенні відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС за адресою: АДРЕСА_2 .
Цією ж доповідною запискою було запропоновано ініціювати дисциплінарне провадження стосовно позивача.
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.02.2023р. № 35-дс порушено дисциплінарне провадження стосовно головного державного інспектора відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків при проведенні фактичної перевірки підприємства ТОВ «Віно Дівіно» та можливі неправомірні дії, а саме внесення недостовірних відомостей до акту, що засвідчує факт відмови від підписання акту фактичної перевірки від 30.12.2023 № 000757/1 та створено дисциплінарну комісію. Наказом встановлено термін дисциплінарного провадження з 16.02.2023 до 16.03.2023 включно.
Листом від 06.03.2023 року № 660/04-36-01-11 ОСОБА_7 повідомлено про відкриття дисциплінарного провадження, запропоновано надати пояснення в строк не пізніше 09.03.2023 та запрошено на засідання Дисциплінарної комісії 10.03.2023 року.
Листом від 06.03.2023р. № 661/04-36-01-11 Дисциплінарною комісією було повідомлено про необхідність надати характеристику державного службовця та пояснення щодо обставин та причини вчинення дисциплінарного проступку безпосереднього керівника позивача ОСОБА_8 .
ОСОБА_6 пред`явив на короткий час свій особистий паспорт. Даного часу вистачило лише на встановлення його особи, часу на зняття реквізитів документа не було, додатково пред`являти документи для запису в акті перевірки його реквізитів паспорта, ОСОБА_6 відмовився.
Адміністратор ОСОБА_6 працевлаштований на роботу з 15.09.2020 року згідно наказу або розпорядження про прийняття на роботу № 90 (згідно повідомлення про прийняття працівника на роботу поданого до ГУ ДПС у Дніпропетровській області).
Після вручення наказу на проведення фактичної перевірки інспекторами ГУ ДПС у Дніпропетровській області зроблено запис у журналі реєстрації перевірок контролюючих органів №2 від 22.12.2022 р.
Перед початком перевірки проведено контрольну розрахункову операцію з придбання товару алкогольних напоїв, суб`єктом господарювання надано розрахунковий документ встановленої форми.
Здійснено контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків шляхом спостереження за здійсненням розрахункових операцій та складено довідку про результати проведення хронометражу господарської одиниці від 30.12.2022 р.
Адміністратор ОСОБА_6 ознайомився з направленнями на перевірку та отримав копію наказу та під особистий підпис письмову вимогу перевіряючих на надання документів до перевірки.
Інші особи, які знаходились в приміщенні де проходила перевірка при спробі встановити їх особи покидали це приміщення, включаючи уповноважених осіб.
Про встановлені факти та обставини, які виникали при проведенні фактичної перевірки, повідомлялось начальнику відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ОСОБА_5 .
На завершення фактичної перевірки в приміщенні знаходились працівники та уповноважені особи, працівники підприємства, які відмовлялись від наданні особистих даних перевіряючим. Також дані особи в усній формі повідомляли, що ніхто з числа підприємства та уповноважених осіб не буде ознайомлюватись з матеріалами перевірки та не будуть отримувати другий примірник акту фактичної перевірки, а також зазначали, що документи підтверджуючі особистість не надаватимуться, а у органів податкової служби немає права на затримання громадян та встановлення особистих даних.
Про вищезазначений факт, засобами телефонного зв`язку повідомлено начальника відділу фактичних перевірок ОСОБА_5
ОСОБА_5 зазначила, що відповідно до п. 86.5 ст. 86 ПКУ у разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірнику акту перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законному представнику чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків, у порядку, визначеному ст. 58 ПКУ. У таких випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті перевірки.
Після проведення перевірки та неможливості вручення матеріалів та акту суб`єкту господарювання перевіряючими складено відповідні матеріали перевірки в приміщенні суб`єкта господарювання де проводилась фактична перевірка та зроблено відповідні помітки в акті фактичної перевірки.
Підприємству направлявся лист з проханням отримати матеріали перевірки, на який надано відповідь.
Також надано заперечення на акт перевірки, які було розглянуто.
Також разом з поясненнями нею було надано позитивну характеристику позивача.
Відповідно до протоколу засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.03.2023 № 2/54/35-дс/04-36-01-06 комісією було вирішено прийняти до відома пояснення ОСОБА_1 та розглянувши матеріали дисциплінарної справи № 13 відносно головного державного інспектора відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС ОСОБА_1 розпочатої відповідно до наказу в.о. начальника ГУ ДПС Твердохлєб Марини від 16.02.2023 № 35-дс «Про порушення дисциплінарного провадження» комісія вирішила:
- керуючись пунктом 33 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1039 «Про затвердження Порядку здійснення дисциплінарного провадження» (зі змінами), прийняти рішення про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку визначеного пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України від 10 грудня 2015 року «Про державну службу» (зі змінами), та рекомендувати застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани;
- керуючись пунктом 34 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року № 1039 «Про затвердження Порядку здійснення дисциплінарного провадження» (зі змінами), підготувати подання Дисциплінарної комісії в.о. начальника ГУДПС Твердохлєб Марині.
13.03.2023 року Дисциплінарною комісією було складено подання №216/04-36-14-15, яким рекомендовано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани (п. 2 ч.1 ст. 66 Закону України «Про державну службу») за неналежне виконання посадових обов`язків ( п. 5 ч.2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»).
На подання дисциплінарної комісії в.о. начальник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Наталією Федаш накладено погоджуючу резолюцію.
ОСОБА_9 13.03.2023 року було направлено лист № 717/04-36-01-11 за підписом Голови дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яким повідомлено про внесення подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наголошено на необхідності надання письмових пояснень.
Управлінням податкового аудиту 14.03.2023 року було надано пояснення №2214/04-36-07-07-05 головного державного інспектора відділу позапланових перевірок з інших податків Віталія Лисицького у відповідь на службову записку від 13.03.2023 № 717/04-36-01-11.
03.04.2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі статей 65,66, 77 Закону України № 889 винесено наказ № 66-дс, яким оголошено догану головному державному інспектору відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Лисицькому Віталію. Наказ винесено на підставі подання дисциплінарної комісії від 13.03.2023 № 216/04-36-14-15, пояснення головного державного інспектора відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Лисицького Віталія від 14.03.2023 № 2214/04-36-07-07-05.
Позивач, не погодившись із наказом про оголошення догани, звернувся до суду із вказаним позовом.
Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Частиною 2 статті 38 Конституції України громадянам гарантовано рівне право доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державну службу» №889-VIII державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Частиною 1 статті 36 Закону України «Про державну службу» передбачено, що особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: "Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».
Таким чином, в силу приписів частини 1 статті 36 Закону України «Про державну службу» присяга державного службовця полягає в обов`язку вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки.
З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки державного службовця закладено етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не лише певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.
Наведений висновок міститься у рішенні Конституційного Суду України від 11 березня 2011року у справі №2-рп/2011.
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Відповідно до частин 1-3 статті 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.
Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності передбачено статтею 65 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.
Види дисциплінарних стягнень та загальні умови їх застосування визначено статтею 66 Закону України «Про державну службу», згідно з якою до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.
Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.
Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що законодавець навів вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до державних службовців, а також підстави припинення державної служби та порядок застосування таких стягнень.
За результатами розгляду дисциплінарної справи № 13 Дисциплінарною комісією встановлено не дотримання головним державним інспектором відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС Віталієм Лисицьким, власних посадових повноважень, передбачених п.2, п.4 розділу 3 зазначеної посадової інструкції головного державного інспектора відділу фактичних перевірок управління ГУ ДПС Лисицького Віталія.
Так, дисциплінарною комісією за результатами розгляду дисциплінарної справи № 13 зроблено висновок про наявність у діях головного державного інспектора відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків (п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу»). Ознак кримінального чи адміністративного правопорушення в діях відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС Лисицького Віталія не встановлено.
Дисциплінарною комісією при розгляді дисциплінарного провадження № 13 встановлено, що позивачем в ході оформлення акту №000757/1 не вжито всіх заходів, передбачених ст. 80, 81 Податкового кодексу України.
Статтею 80 Податкового кодексу встановлено порядок проведення фактичної перевірки.
80.1. Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
80.2. Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;
80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
80.3. Фактична перевірка, що здійснюється за наявності підстави, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.
80.4. Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
80.5. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
80.6. Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).
80.7. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
80.8. Під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.
80.9. Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
80.10. Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Стаття 81. Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок
81.1. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
81.2. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.
У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.
У разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
81.3. Під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.
Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.
Позивачем двічі надавались письмові пояснення голові Дисциплінарної комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 2094/04-36-07-07-05 від 09.03.2023 року та №2214/04-36-07-07-05 від 14.03.2023 року, якими зазначалось, що згідно п. 86.5 ПКУ у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику, або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
Після встановлення всіх фактів на фактичній перевірці та неможливості вручення матеріалів та акту суб`єкту господарювання перевіряючими на підставі норм ст. 86 ПКУ складено відповідні матеріали перевірки та зроблено відповідні помітки в акті фактичної перевірки 30.12.2022р.
Відповідно до п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Вимогами п. 86.5 ст. 86 ПКУ не зазначено, де саме повинен складатись акт у разі відмови від підпису або неможливості його вручення суб`єкту господарювання або його законним представникам.
Відповідно до п. 86.5 ст. 86 ПКУ акт зареєстровано наступного робочого дня, а саме 02.01.2023р., а другий примірник акту фактичної перевірки направлено Укрпоштою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за юридичною адресою платника, а саме: АДРЕСА_3 наступного робочого дня після його реєстрації 03.01.2023 року.
Отже, при проведенні фактичної перевірки головним державним інспектором відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 було дотримано вимоги Податкового кодексу України та вчинено передбачені цим кодексом дії у разі відмови суб`єкта господарювання від отримання та підпису акту проведеної перевірки.
Частиною першою статті 67 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку) обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Відтак, наведені в оскаржуваному наказі порушення позивачем службових обов`язків, що полягають в недотриманні п. 5 ч. 5 ст. 65 Закону України «Про державну службу» не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та комісією не доведено наявність обставин, що свідчать про вчинення позивачем вказаних порушень, а тому наказ від 03.04.2023 №66-дс є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як зазначав Верховний Суд, зокрема у постанові від 30.09.2020 у справі №580/2339/19, критерії оцінки правомірності оскаржуваних рішень визначені в статті 242 КАС України, відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 03 квітня 2023 року №66-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук