Справа № 240/10516/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/10516/21

категорія 113040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

судді Шимоновича Р.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною і скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області № ЖИ20/ЖТ1119/68/АВ/П/ТД-ФС від 29 квітня 2021 року про накладення на нього штрафу у сумі 60000, 00 грн.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що вказана постанова є протиправною, оскільки будь-які належні докази на підтвердження допуску до роботи працівника без оформлення трудових відносин матеріали перевірки не містять. На момент проведення перевірки, 14 квітня 2021 року, громадянка ОСОБА_2 проходила інструктаж й ознайомлення з майбутнім місцем роботи, до виконання функціональних обов`язків продавця вона приступила 15 квітня 2021 року на підставі трудового договору і наказу. Крім того, позивач не був ознайомлений з наказом про проведення перевірки і наявністю правових підстав для його прийняття.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач у відзиві на позов просить у його задоволенні відмовити. Зазначає, що проведення перевірки позивача здійснено у повній відповідності до норм чинного законодавства. Підстави накладення штрафу є обґрунтованими, оскільки в акті перевірки зафіксовано порушення позивачем частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, Постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413, а саме: допуск працівника без належного оформлення трудових відносин. Хоча позивачем під час проведення інспекційного відвідування виявлені порушення було усунено, однак це не є підставою для звільнення від відповідальності.

Позивач надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому додатково вказує, що трудові відносини між ним, як роботодавцем та ОСОБА_2 , як працівником, є належним чином оформленими відповідно до вимог чинного законодавства, однак зазначене не враховано відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач вказав на правомірність проведення заходу державного контролю і прийнятої постанови.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що на підставі направлення від 13 квітня 2021 року посадовими особами Управління Держпраці у Житомирській області і ГУ ПФУ в Житомирській області було проведено позаплановий захід державного контролю щодо додержання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері праці. У ході перевірки виявлено порушення частини 3 статті 24 КЗпП України, ПКМУ № 413, а саме: на місці здійснення підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_1 на місці продавця працювала ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин.

Результати перевірки відображені в акті № ЖТ1119/68/АВ від 14 квітня 2021 року.

Також 14 квітня 2021 року складено припис № ЖТ1119/68/АВ/П, яким зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 забезпечити додержання норм законодавства про працю, порушення яких виявлених під час вказаної перевірки, у строк - 27 квітня 2021 року.

На підставі акту перевірки № ЖТ1119/68/АВ від 14 квітня 2021 року відповідач 29 квітня 2021 року прийняв постанову № ЖИ20/ЖТ1119/68/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 60000,00 грн. відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України за порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України та Постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17 червня 2015 року, в частині фактичного допуску до роботи працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу до початку роботи працівників за укладеним трудовим договором.

Не погоджуючись із такою постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 259 КЗпП України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Частиною 4 вказаної статті КЗпП України визначено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 7 статті 265 КЗпП України, заходи щодо притягнення до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого абзацами другим, третім, сьомим, восьмим, десятим частини другої цієї статті, застосовуються одночасно із винесенням припису незалежно від факту усунення виявлених при проведенні перевірки порушень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

У пункті 1 та 2 Порядку визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи).

Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються, окрім іншого, на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Відповідно до частини другої статті 2 КЗпП України, працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Відповідно до частини третьої статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилом, визначеним постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413, повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Із змісту наведених правових норм слідує, що до роботодавця застосовується відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Як встановлено судом, перевірку позивача було проведено на підставі наказу Управління Держпраці у Житомирській області від 13 квітня 2021 року № 791 та направлення на проведення заходу державного контролю від 13 квітня 2021 року № 669/04.

Підставою такої перевірки стала доповідна записка начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Лозанюк І.І. від 13 квітня 2021 року про отримання від ОСОБА_3 повідомлення про незадекларовану працю, яка використовується фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Під час інспекційного відвідування ГУ Держпраці у Житомирської області встановлено, що ОСОБА_2 допущена до роботи на посаду продавця позивачем 14 квітня 2021 року без укладення трудового договору, без наказу та повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу.

З пояснень ОСОБА_2 встановлено, що вона під час інспекційного відвідування знаходилась на робочому місці продавця по АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_1 , з режимом роботи з 8:00 до 21:00. До роботи її допустив позивач.

Виявлені порушення були зафіксовані в акті № ЖТ1119/68/АВ від 14 квітня 2021 року, який підписаний позивачем без жодних зауважень.

Відповідно до письмової відповіді ФОП ОСОБА_1 на виконання припису № ЖТ1119/68/АВ/П від 14 квітня 2021 року слідує, що вказані в ньому порушення усунено, в подальшому допускатися не будуть.

Тобто, з ОСОБА_2 укладено трудовий договір № 1 від 15 квітня 2021 року, видано 14 квітня 2021 року наказ про прийняття на роботу і 14 квітня 2021 року зроблено відповідне повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Отже, виконані у встановлений інспектором праці строк вимоги припису свідчать про згоду позивача з виявленими порушеннями законодавства про працю під час інспекційного відвідування та дає можливість дійти висновку про те, що ОСОБА_2 була допущена позивачем до роботи без укладення трудового договору.

Водночас, виконання вимог припису не може бути правовою підставою для того, щоб не застосовувати до суб`єкта господарювання фінансової санкції і, відповідно до частини 7 статті 265 КЗпП України, не звільняє від обов`язку нести відповідальність за вчинення порушень законодавства про працю.

Тобто, вказаними нормами на суб`єкта господарювання покладено одночасно обов`язок як щодо сплати штрафу за вчинене порушення, так і щодо його усунення.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про підтвердження порушення частини 3 статті 24 КЗпП України у вигляді допуску ОСОБА_2 до роботи ФОП ОСОБА_1 без укладення трудового договору, оформленого відповідним наказом, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд не вбачає порушень при призначенні і проведенні перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд вважає постанову Управління Держпраці у Житомирській області № ЖИ20/ЖТ1119/68/АВ/П/ТД-ФС від 29 квітня 2021 року правомірною і обгрунтованою, а позовні вимоги про її скасування - такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Житомирській області (вул. Шевченка, 18 а, м. Житомир, 10008, ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М.Шимонович