Справа № 462/3711/23
Суддя: Пилип'юк Г. М.
Дата ухвалення: 2023-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3711/23
УХВАЛА

05 червня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову інспектора УПП у Львівській області Грицишина Т. В. серії ЕАР № 5945272 від 27.09.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з цим, право на звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно положень ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

При цьому, відповідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 27.09.2022 року, однак позивач звернувся до суду з адміністративним позовом лише 17.05.2023 року, тобто поза межами строку, визначеному законом.

Разом з тим, позивачем подане клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якому він просить суд поновити йому вказаний строк з покликанням на те, що він не мав можливості подати скаргу у встановлений строк, оскільки оскаржувану постанову рекомендованим листом було вручено його дочці, він отримав від дочки копію постанови лише 26.10.2022 року, оскільки він був відсутній у м. Львові. Зазначає, що десятиденний строк з дня винесення постанови сплив за одинадцять днів до її вручення поштою його дочці. В подальшому він звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, проте ухвалою від 04.11.2022 року його позов було залишено без руху, оскільки судом визнано причину пропуску строку на звернення до суду неповажною. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.11.2022 року його адміністративний позов було повернуто з підстав неусуненням недоліків зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши подане клопотання суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява № 45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява № 377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява № 28090/95).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

З врахуванням наведене, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними, а тому заява про поновлення строку задоволенню не підлягає.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, встановлення процесуальних строків передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Крім цього, згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3». Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до «Д-3», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

До позовної заяви додано квитанцію № 21 від 02.11.2022 року про сплату судового збору в сумі 496, 20 грн.

Однак, станом на 05.06.2023 року відсутнє підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, а саме: в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3» відсутній показник (Виписка про зарахування судового збору) автоматичного поєднання платіжного доручення з Державною Казначейською службою.

При перевірці судом надходження сплаченої суми до бюджету, виявилося, що вищевказане платіжне доручення № 21 від 02.11.2022 року на суму 496, 20 грн. поєднана з матеріалами № 462/5951/22 (2-а/462/93/22) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.11.2022 року вищевказана позовна заява була повернута, з підстав неусуненням недоліків зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду при залишенні заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З врахуванням наведеного, керуючись ч. 1 ст. 123 КАС України, позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід залишити без руху, надавши позивачу строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Керуючись ст. 121, 123, 160, 161, 169 КАС України, суддя -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Відповідно до ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Г. М. Пилип`юк

Оригінал ухвали.