Справа № 480/3219/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2023 року Справа № 480/3219/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, і просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначена пенсія за віком з 26.05.2020 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач має медичний пенсійний стаж понад 35 років у зв`язку із чим позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій, зокрема, просив призначити одноразову грошову допомогу, як працівнику установ охорони здоров`я, у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. На звернення позивача, відповідач у листі від 02.02.2023 зазначив, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі №480/4141/22 виконано у межах покладених судом зобов`язань. Позивач зазначає, що відповідач фактично проігнорував запит щодо вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано у учасників справи додаткові документи та докази, що стосуються спірних правовідносин.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Від позивача надійшли додаткові документи, а також додатково 29.05.2023 заява в якій позивач зазначив про направлення документів на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, а також зазначив про те, що стосовно вимоги, що стосуються бездіяльності відповідача встановлено строк позовної давності в шість місяців, а тому справа потребує якнайшвидшого вирішення, просить надати інформацію про надання ГУ ПФУ в Сумській області документи, які були витребувані судом.
Від відповідача 31.05.2023 через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення з документами пенсійної справи позивача. Представник відповідача зазначає, що враховуючи те, що позивач станом на дату призначення пенсії не мав 35 років роботи на посадах, робота на яких діє право на призначення пенсії за вислугу років, підстави для виплати грошової допомоги відсутні. Заяву про виплату грошової допомоги позивач не подавав, а в матеріалах електронної пенсії справи є заяви позивача про призначення пенсії від 21.02.2020 та перерахунок пенсії від 16.05.2022
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач з 22.03.2020 перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Позивач звертався до суду із позовними вимогами щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати з дня призначення пенсії 22.02.2020 період навчання в Богодухівському медичному училищі з 01.09.1977 по 07.11.1979 та період проходження військової служби з 08.05.1980 по 04.05.1982 на посаді санітарного інструктора до спеціального стажу позивача у сфері охорони здоров`я відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.
Судом під час розгляду справи №480/4141/22 було визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду навчання в Богодухівському медичному училищі з 01.09.1977 по 07.11.1979 та періоду проходження військової служби з 08.05.1980 по 04.05.1982 на посаді санітарного інструктора до спеціального стажу у сфері охорони здоров`я відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.
Також рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 по справі №480/4141/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 з 22.02.2020 період навчання в Богодухівському медичному училищі з 01.09.1977 по 07.11.1979 та період проходження військової служби з 08.05.1980 по 04.05.1982 на посаді санітарного інструктора до спеціального стажу позивача у сфері охорони здоров`я відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.
Після звернення позивача до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, листом від 02.02.2023 №1800-0202-8/4136 ГУ ПФУ в Сумській області зазначило про те, що рішенням від 12.10.2022 по справі №480/4141/22 не зобов`язано було провести нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Позивач не погодився із бездіяльністю ГУ ПФУ в Сумській області щодо невиплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсії відповідно до п. 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із чим звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).
Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 18.06.2007 № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.
Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена.
Крім того, у Рішенні від 22.05.2018 № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.
Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII (далі також - Закон № 1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Зі змісту даної норми Закону вбачається, що законодавець уповноважив Кабінет Міністрів України визначати перелік робіт, посад у закладах й установах охорони здоров`я, виконання яких зараховується до спеціального стажу, необхідного для набуття права на призначання пенсії за вислугу років за пунктом «е» статті 55 Закону № 1788- XII.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №523/3915/17.
Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі також - Перелік № 909).
Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.
Відповідно пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік №909).
Згідно з пунктом 4 Порядку №1191, страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
При цьому, згідно з Переліком №909 до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрах.
Пунктом 2 примітки до Переліку №909 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Відповідно до примітки 3 Постанови №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
Так, постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397 Про пенсії за вислугу років працівникам просвіти, охорони здоров`я та сільського господарства, яка діяла на час проходження позивачем військової служби у рядах Радянської Армії, передбачено, що до складу переліку установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років віднесено лікарняні установи всіх типів і найменувань, в тому числі клініки і клінічні частини, госпіталі, лепрозорії, психіатричні колонії, амбулаторно-поліклінічні заклади всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, установи швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, оздоровчі пункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські та фельдшерсько-акушерські пункти, станції санітарної авіації, рентгенівські станції і пункти, медичні лабораторії та інші). До переліку посад, робота на яких давала право на пенсію за вислугу років, відносились лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери, помічники лікаря, акушерки, масажисти, лаборанти і медичні сестри - всі незалежно від найменування посади, дезінфекційні інструктори.
У відповідності до пункту 1 Положення про порядок зарахування стажу для призначення пенсій за вислугу років працівникам освіти та охорони здоров`я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397 учителям, лікарям і іншим працівникам освіти та охорони здоров`я до стажу роботи за спеціальністю, зараховується служба у складі Збройних Сил СРСР, час навчання на курсах підвищення кваліфікації по спеціальності.
Згідно пунктами 3 та 4 зазначеного Положення до стажу роботи лікарів та інших працівників охорони здоров`я, зараховується робота на інструкторських посадах незалежно від найменування у установах, підприємств та організацій охорони здоров`я, а також служба медичних працівників за фахом у складі Збройних Сил СРСР.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Тобто, відповідно до змісту наведеної норми, обов`язковою умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, різновидом якої є пенсія за вислугу років, є, зокрема, робота особи за професією або на посаді, що дає право на призначення такої пенсії, на момент призову на строкову військову службу.
Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 у справі №450/3061/16-а.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи позивача є трудова книжка.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 по справі №480/4141/22 було визнано правомірними позовні вимоги позивача та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 з 22.02.2020 період навчання в Богодухівському медичному училищі з 01.09.1977 по 07.11.1979 та період проходження військової служби з 08.05.1980 по 04.05.1982 на посаді санітарного інструктора до спеціального стажу позивача у сфері охорони здоров`я відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Підставою для невиплати позивачу суми одноразової грошової допомоги ГУ ПФУ в Сумській області зазначає про відсутність на дату призначення пенсії 35 років роботи на посадах, що надає право на призначення пенсії за вислугу років.

Разом із тим, такі посилання представника відповідача не підтверджуються матеріалами справи. Так, на час призначення пенсії позивачу було визначено та розраховано такий стаж на посадах, як працівник охорони здоров`я (посади по постанові №909), без урахування періоду навчання в Богодухівському медичному училищі з 01.09.1977 по 07.11.1979 та період проходження військової служби з 08.05.1980 по 04.05.1982 на посаді санітарного інструктора, що було визнано судом неправомірним та зобов`язано зарахувати зазначений період до спеціального стажу позивача у сфері охорони здоров`я відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Відповідно до розрахунку страхового стажу позивача, що було здійснено ГУ ПФУ в Сумській області на день призначення пенсії зазначено, що позивач має загальний страховий стаж 56 років 2 міс. 7 днів, а також не враховано період роботи на посадах, що надає право на призначення пенсії за вислугу років з 01.09.1977 по 07.11.1979 та період проходження військової служби з 08.05.1980 по 04.05.1982 на посаді санітарного інструктора до спеціального стажу позивача у сфері охорони здоров`я відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, що і стало підставою для звернення позивача до суду в межах справи №480/4141/22.

Відповідно до розрахунку страхового стажу позивача, що було здійснено ГУ ПФУ в Сумській області на виконання судового рішення по справі №480/4141/22, зазначено, що позивач має загальний страховий стаж 58 років 5 міс. 7 днів, а також відображено періоди роботи позивача та зазначено особливості трудової діяльності, а саме працівник охорони здоров`я (посади по постанові №909), зокрема, період з 01.09.1977 по 24.04.1980, з 08.05.1980 по 04.05.1982, з 14.02.1985 по 01.06.1985, з 08.10.1985 по 01.05.1986 , з 16.12.1986 по 13.06.1988, з 01.08.1988 по 31.12.2019, що свідчить про те, що станом на дату призначення пенсії у позивача є мінімальна кількість років роботи, а саме 35 років на посадах, що надає право на призначення пенсії за вислугу років, що не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Стосовно посилання відповідача стосовно відсутності відповідного звернення щодо виплати позивачу суми одноразової грошової допомоги, суд зазначає, що такі твердження спростовуються матеріалами справи, зокрема змістом відповідних листів ГУ ПФУ в Сумській області щодо обставин та підстав невиплати позивачу суми одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, передбаченої пунктом 7-1 розділу 15 Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Так, в листі від 02.02.2023 №1800-0202-8/4136 ГУ ПФУ в Сумській області зазначає про те, що у відповідача відсутні підстави нарахування та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, передбаченої пунктом 7-1 розділу 15 Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки рішенням суду по справі №480/4141/22 не було встановлено відповідних зобов`язань.

Крім того, ГУ ПФУ в Сумській області в листі від 09.03.2022 №2375/К-1800/22 ГУ ПФУ в Сумській області також зазначило про те, що відсутність права у позивача на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій при призначення пенсії за віком у зв`язку із відсутністю 35 років роботи на посадах, роботи на яких надає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Враховуючи вищезазначене, а також висновки суду, викладені в рішенні по справі №480/4141/22, суд зазначає, що позивач має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, передбаченої пунктом 7-1 розділу 15 Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору сплачену позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не нарахування та не виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м.Суми, вул..Пушкіна, 1,і.к. 21108013) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, передбаченої пунктом 7-1 розділу 15 Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) суму судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета