Справа № 560/3000/23
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2023-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3000/23
РІШЕННЯ

іменем України

03 червня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 03.02.2023, зобов`язати зарахувати до стажу державної служби періоди роботи у податковому органі з 16.01.1996 по 05.02.2021, зобов`язати перевести на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», провівши перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати, зазначеної у довідках від 30.01.2023 №133/К/22-01-10-02-06, №134/К/22-01-10-02-06.

Посилається на те, що отримує пенсію, призначену відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У січні 2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 попередньо діючого Закону України «Про державну службу», додавши довідки про складові заробітної плати за займаною посадою. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 03.02.2023 у задоволенні заяви відмовлено у зв`язку з тим, що пенсія по інвалідності державного службовця нормами Закону №889-VIII не передбачена.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що станом на 01.05.2016 позивачка не працювала на посаді державного службовця, з огляду на що вказаний вид пенсії призначений бути не може.

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві у відзиві зазначає, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-VІ. У переведенні на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" відмовлено, оскільки Законом України №889-VІІІ "Про державну службу" цей вид пенсії не передбачений.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

31.01.2023 ОСОБА_1 звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про переведення на пенсію по інвалідності державного службовця згідно із Законом №3723-ХІІ, додавши необхідні довідки про складові заробітної плати.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 03.02.2023 №285 позивачці відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, оскільки призначення пенсії по інвалідності цим Законом не передбачено.

Про прийняте рішення позивачку було інформовано листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.02.2023, у якому також зазначено, що до стажу державної служби їй не зарахований період роботи у органах податкової інспекції з 16.01.1996 по 30.04.2016.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 9 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Згідно з ч. 1 статті 10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведенням з одного виду пенсії на інший є призначення особі, яка отримує пенсію відповідно до цього Закону, іншого виду пенсійної виплати, передбаченого ч. 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зважаючи на це, призначення особі, яка отримує пенсію на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсії на підставі іншого закону, зокрема, Закону України "Про державну службу", в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не є переведенням, а є призначенням пенсії з інших підстав.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

За змістом частини 1 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Частиною 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно 4 роки; для осіб 32 років і старших 5 років.

Отже, умовами для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, є наявність у цих осіб не менше 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 32 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 889-VIII не встановлені вікові обмеження щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII особам, які мають відповідний страховий стаж і стаж державної служби, передбачені цими нормами.

Суд встановив, що позивачка визнана інвалідом ІІ групи у період перебування на державній службі на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи, доходів і зборів з фізичних осіб Дунаєвецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Хмельницькій області (довідка МСЕК серії АВ№ 0326352 від 15.02.2017).

Право позивачки на отримання пенсії по інвалідності державного службовця визначене ст. 37 Закону № 3723-XII та пов`язане саме з наявністю необхідного стажу роботи на посадах державного службовця, визначеного пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу", які не містять обмежень щодо виду пенсії: за віком чи по інвалідності.

Натомість, у відзиві на позов відповідачі вказують, що підставою для відмови слугувала відсутність такого виду пенсійного забезпечення, як пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 889.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 31.01.2023 фактично не розглядало питання щодо тривалості стажу позивачки на посадах державної служби і його достатності для вирішення питання призначення бажаного нею виду пенсії.

Під час судового розгляду Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не довели правомірність спірного рішення та відсутність у позивачки права на призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. З огляду на це, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 03.02.2023, прийняте щодо позивачки, є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання зарахувати до стажу державної служби період роботи у податковому органі з 16.01.1996 по 05.02.2021, суд виходить з такого.

Як уже зазначалось, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що до стажу державної служби позивачці не зараховано період роботи у органі податковій інспекції з 16.01.1996 по 30.04.2016.

Згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- з 16.01.1996 працювала у відділі оподаткування фізичних осіб на посаді податкового інспектора; 16.01.1996 прийнята присяга державного службовця;

- 30.08.1996 переведена з посади державного податкового інспектора відділу оподаткування фізичних осіб на посаду СДПІ відділу оподаткування податків з фізичних осіб;

- 02.03.1996 присвоєне спеціальне звання "Інспектор податкової служби третього рангу";

- 26.11.1996 прийнята на посаду СДПІ відділу справляння податків з фізичних осіб по переводу з ДПІ;

- 09.04.1998 переведена на посаду ДПІ відділу прямих і непрямих податків сектору місцевих податків і зборів;

- 01.09.1998 призначена на посаду державного податкового інспектора відділу справляння податків з юридичних осіб;

- 19.03.1999 призначена на посаду державного податкового інспектора відділу примусового стягнення податків та економічного аналізу;

- 01.06.2000 призначена на посаду державного податкового інспектора групи справляння податків юридичних осіб;

- 01.06.2001 призначена на посаду державного податкового інспектора податкового інспектора відділу обліку, звітності та оперативного аналізу;

- 01.06.2002 призначена на посаду ДПУ групи оперативного контролю відділу податкового аудиту та валютного контролю;

- 04.08.2003 призначена на посаду державного податкового інспектора групи транспортування та аналізу податкових надходжень від оподаткування юридичних осіб;

- 01.07.2004 призначена на посаду державного податкового інспектора сектору справляння податків з фізичних осіб відділу оподаткування фізичних осіб;

- 01.02.2005 призначена на посаду державного податкового інспектора сектору оподаткування юридичних та фізичних осіб;

- 01.08.2005 призначена на посаду старшого державного податкового інспектора сектору оподаткування фізичних осіб;

- 01.01.2006 призначена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу оподаткування фізичних осіб державної податкової інспекції;

- 02.10.2007 призначена на посаду старшого державного податкового ревізора інспектора відділу оподаткування фізичних осіб;

- 04.02.2008 призначена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб;

- 07.03.2012 призначена в порядку переведення на посаду старшого державного податкового ревізор-інспектора відділу оподаткування фізичних осіб;

- 25.03.2013 призначена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора;

- 01.07.2013 переведена на посаду головного державного ревізор-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів;

- 31.03.2015 переведена на посаду головного державного ревізор-інспектора;

- 25.02.2016 переведена на посаду головного державного ревізор-інспектора;

- 30.06.2016 звільнена з посади в порядку переведення.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII передбачено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII, обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII. Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, у цьому випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, який був чинним до прийняття нового закону про державну службу. Відповідно до п. 2 Порядку № 283 обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.

Згідно з п. 342.4 ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями. Відповідно до ст. 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, посадові особи Державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах повинен зараховуватись до стажу державної служби, який дає право на пенсію. Зважаючи на це, період роботи позивачки в органах Державної податкової служби з 16.01.1996 по 05.02.2021 повинен бути зарахований їй до стажу державної служби.

У той же час, вирішуючи вимогу про зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію, суд вище встановив, що спірне рішення від 03.02.2023 було прийняте без перевірки відповідачами дотримання необхідних умов для призначення такої пенсії, зокрема без підрахунку тривалості стажу державної служби.

За змістом частин 1 і 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Пунктом 10 ч. 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод і інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод і інтересів.

Оскільки відповідач не розглянув заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 у повному обсязі, який необхідний для прийняття рішення, не дослідив документи по суті та не надав оцінку усім обставинам, які мають значення, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки з урахуванням рішення суду про зарахування стажу державної служби на посадах у податковому органі, та вирішити питання про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з урахуванням висновків суду.

Оскільки відповідачі не довели правомірність спірного рішення і доводи позивачки належними доказами не спростували, позовні вимоги слід задоволити частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 03.02.2023 №85.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи з 16.01.1996 по 05.02.2021 на посадах у податкових органах відповідно до записів трудової книжки, та провести перерахунок усього наявного стажу державної служби, включаючи зарахований.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 стосовно призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (з урахуванням стажу, зарахованого за цим рішенням) та вирішити питання призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 червня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,Київ 53,04053 , код ЄДРПОУ - 42098368)

Головуючий суддя І.С. Козачок