Справа № 160/17468/22
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/17468/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Ніколайчук С.В.) в адміністративній справі №160/17468/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.11.2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 по 31.10.2017 (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно);

- зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 по 31.10.2017 (включно).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що в період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 проходив службу в управлінні патрульної поліції Дніпропетровської області на посаді інспектора взводу № 2 роти ТОР. Упродовж періоду з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року включно позивачем було відпрацьовано нічні зміни, однак доплата за службу у нічній час відповідачем не нарахована та не сплачена, що, на думку позивача, є порушенням Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських. Окрім того, позивач вважає, що стягненню підлягає індексація грошового забезпечення, сума якої за період з 16.01.2016 року по 31.10.2017 року включно складає 3 375,17 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У скарзі зазначає про відсутність доказів несення позивачем служби у нічний час, а також позивачем пропущено строк звернення до суду, а судом невірно надано оцінку таким доводам відповідача.

Позивач не скористався правом подання відзиву.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач в період з 16.01.2016 року проходив службу в управлінні патрульної поліції Дніпропетровської області на посаді інспектора взводу № 2 роти ТОР.

На звернення позивача про нарахування доплати за несення служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку № 260 від 06.04.2016 року, відповідач листом від 01.09.2022 року № 1014оу/10150у/41/5/05-2022 повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до наказів у період з 16.01.2016 року по 31.12.2017 року до служб у нічний час не залучався, у зв`язку з чим підстави для нарахування та виплати доплати відсутні.

У листі зазначено, що ОСОБА_1 здійснено доплату за службу в нічний час на загальну суму 8288,78 за період з 01.01.2018 року по 31.07.2022 року, тому повідомлено про відсутність підстав для нарахування доплати за службу в нічний час за період 16.01.2016 року по 31.12.2017 року, а також індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 року по 31.10.2017 року.

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так відповідач оскаржуючи судове рішення зазначає про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки відсутні докази на підтвердження обставин (наказів, графіків чергування тощо), а також пропуском позивачем строку звернення до суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вирішення питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду передує вирішенню спору по суті, разом з тим, судом першої інстанції не розглянуто вказане питання належним чином.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з невірним нарахуванням (невірно застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб для визначення базового розміру посадового окладу судді) і виплатою, за позицією позивача, винагороди судді.

За характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Суд першої інстанції в ухвалі від 21.11.2022р. наголосив на тому, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати приписи ст. 233 КЗпП України, яка не обмежує будь-яким строком стягнення заробітку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції щодо таких доводів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відтак дійсно, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Разом з тим, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-IX, яким внесено зміни до діючого законодавства про працю, зокрема змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Частини перша та друга ст.233 КЗпП України викладені у наступній редакції: працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1); із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже тепер встановлений у ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник (ч. 1 вказаної статті) та звільнений працівник (ч. 2 вказаної статті) може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Проте позивач не вертався до суду для вирішення трудового спору. Поняття публічної служби визначено у п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України.

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.

З огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору охоплюється спеціальною нормою ч. 5 ст. 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах ст. 233 КЗпП України.

Крім того, ч.5 ст.122 КАС України встановлює спеціальний строк звернення до суду у спорах, які стосуються прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач працює в органах поліції з 16.01.2016р. по теперішній час. Вважає, що відповідач не здійснив виплату належної суми грошового забезпечення за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 по 31.10.2017 (включно).

Отримуючи щомісяця грошове забезпечення, позивач повинен був знати про невиплату, за його позицією, відповідачем всіх належних сум грошового забезпечення.

Проте, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що перебіг строку визначений ч. 5 ст. 122 КАС України, звернення до суду з цим позовом слід обраховувати саме з 19.07.2022р.

До суду з позовною заявою позивач звернувся тільки 02.11.2022, а отже з пропуском строку, що визначений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Звернення позивачем до відповіда з листом у вересні 2022р. щодо виплати спірних сум лише свідчить про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання спірних сум грошового забезпечення.

Частиною 3 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу (ч. 1 ст. 319 КАС України).

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом та не навів поважних причин, які перешкоджали реалізувати право на звернення до суду в межах визначеного процесуального строку, а тому позовні вимоги необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 319, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року в адміністративній справі №160/17468/22 скасувати.

Адміністративний позов залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник