Справа № 580/579/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року справа № 580/579/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Міністерство оборони України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке зазначене в протоколі від 20.05.2022 №71 в частині повернення на доопрацювання поданих позивачем документів про призначення одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення такої грошової допомоги.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що він є сином ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Навесні 2022 року позивач звернувся через Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки до Міністерства оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька. Відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії від 20.05.2022 № 71 подані позивачем документи Комісія повернула на доопрацювання у зв`язку з тим, що неможливо встановити чи є, зокрема, позивач, як син загиблого військовослужбовця, непрацездатним (особою з інвалідністю), який перебував на утриманні батька, а також за документами про місце реєстрації, зокрема, позивач, як син загиблого військовослужбовця, не проживав разом з батьком. Позивач не погоджується з таким твердженням відповідача та вказує, що, подаючи заяву про отримання ОГД, позивач посилався не на перебування на утриманні загиблого батька, а на те, що позивач є членом сім`ї ОСОБА_2 і проживав та був зареєстрованим разом із ним за однією адресою.

Крім того, позивач вважає помилковим посилання Комісії на необхідність надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітні сини загиблого ОСОБА_2 були членами сім`ї останнього або судового рішення про встановлення відповідного юридичного факту, адже, документом, що підтверджує факт належності позивача до члена сім`ї загиблого батька як військовослужбовця, є свідоцтво про народження позивача, відповідно до якого у графі «батько» зазначено прізвище, ім`я та по батькові загиблого - ОСОБА_2 . При цьому, просить врахувати, що рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") від 3 червня 1999 року № 5-рп/99, роз`яснено, щодо кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Поняття «діти» як члени сім`ї військовослужбовця у розумінні Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» слід розглядати не з призми їх вікового цензу, тобто до досягнення ними 18-річного віку, а з призми їх кровного споріднення та родинних відносин, тобто як син та донька.

Також зазначає, що відповідно до норм Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564, Комісія наділена повноваженнями щодо прийняття рішення у формі протоколу лише про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. При цьому, жодною нормою Положення № 564 не передбачено право Комісії приймати рішення у формі протоколу про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги.

Тому, вказує позивач, рішення Комісії, зазначене у протоколі від 20.05.2022 № 71, в частині повернення на доопрацювання поданих позивачем документів для призначення ОГД є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю його батька, оскільки позивач не є членом сім`ї померлого військовослужбовця, будь-яких вказівок чи доказів про те, що останній перебував на утриманні у померлого військовослужбовця як особа, яка досягла повноліття, матеріали справи не містять. Вказує, що позивач є повнолітнім сином померлого військовослужбовця, однак, "дитиною" у розумінні положень Сімейного кодексу позивач не є, виходячи з чого, не є і особою, яка підпадає під визначення "член сім`ї військовослужбовця". Позивач, досягнувши повноліття, втратив правовий статус дитини і набув статусу "повнолітнього сина", тому, на думку відповідача, не є особою, на яку поширюється положення статті 16 Закону № 2011-XII.

Також відповідач зазначив, що сам по собі факт проживання і реєстрації позивача з загиблим за однією адресою, не може свідчити про те, що вони проживали в зазначений період однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Законодавство чітко окреслює перелік осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач вважає, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження факту ведення спільного господарства, спільних витрат, надання взаємної допомоги та інших обов`язкових умов для визнання його членом сім`ї загиблого військовослужбовця. Тому, позивач не має права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, передбачену статтею 16 Закону № 2011-XII.

Крім того, відповідач зазначив, що повернення документів на доопрацювання у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю, передбачено абзацом другим пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Старший солдат ОСОБА_2 брав участь у бойових діях та загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 на вулиці у місті Києві під час захисту Батьківщини від ушкоджень внаслідок військових дій, вогнепальна травма, вогнепальні поранення тіла. Смерть так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.03.2022 № 54 (а. с. 9) та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 08.03.2022 (а. с. 8).

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Смілянським РВ УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7).

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 , виданого Смілянським РВ УМВС України в Черкаській області 14.02.2008 (а. с. 4-5).

Позивач є сином загиблого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , виданого відділом РАЦСа Смілянського міськвиконкому Черкаської області 14.08.1991, згідно якого в графі «батько» зазначено - ОСОБА_2 (а. с. 10).

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.08.2022 № 6770, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (колишня дружина загиблого ОСОБА_2 ) (а. с. 14).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 29.08.2022 № 6907, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті померлий був зареєстрований з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а. с. 15).

Відповідно до довідки ОСББ «Каштан» від 24.08.2022 № 7 позивач дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_2 по день смерті останнього та вели разом спільне господарство (а. с. 16).

Згідно із витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20.05.2022 № 71, затвердженого Міністром оборони України Резніковим О. 21.05.2022, Комісія, розглянувши подані документи, дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, зокрема, ОСОБА_1 , сина загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, старшого солдата ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4). Підставою для повернення документів зазначено, що за поданими документами неможливо встановити, чи є, зокрема, позивач, непрацездатним (особою з інвалідністю), який перебував на утриманні батька. Крім цього, за документами про місце реєстрації позивач не проживав разом з батьком. Також вказано, що без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітній син був членом сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 (посвідчення "Член сім`ї загиблого" або судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебував на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування його на утриманні батька), неможливо встановити право позивача на отримання частки ОГД відповідно до п. 2 Постанови № 168 (а. с. 13).

Витяг із вказаного протоколу був направлений позивачу 25.07.2022 супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_4 № 6/8/5/1359 (а. с. 12).

Вважаючи дії відповідача щодо повернення документів про виплату йому ОГД на доопрацювання протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Стаття 41 Закону № 2232-XII визначає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у ст. 16-1 Закону № 2011-XII.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, у редакції, чинній на день виникнення в позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168, а саме 02.03.2022 (дата загибелі батька позивача - ОСОБА_2 ) стаття 16-1 вказаного Закону передбачала, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Частиною 3 статті 16-2 Закону №2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України. (Статтю 16-2 доповнено пунктом 3 згідно із Законом № 2489-IX від 29.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по даний час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні. Так, указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв Постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором

Частинами 1, 9 статті 16-3 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону №2011-XII Кабінет Міністрів України прийняв Постанову «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 № 975, якою затверджено відповідний Порядок (далі - Порядок № 975).

Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до приписів п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як передбачено п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, пікл

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому згаданого пункту, та копію відповідного рішення суду.

У відповідності до п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Отже, відповідач наділений правом приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли такі документи: подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

У межах спірних правовідносин суд встановив, що відповідач не заперечує право членів сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , зокрема й позивача, на виплату одноразової грошової допомоги, установленої п. 2 Постанови № 168.

Як встановив суд, відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20.05.2022 № 71 документи позивача для призначення одноразової грошової допомоги були повернуті йому на доопрацювання.

Тому, твердження позивача про те, що Комісія наділена повноваженнями щодо прийняття рішення у формі протоколу лише про призначення або про відмову у призначенні ОГД, при цьому, жодною нормою Положення № 564 не передбачено право Комісії приймати рішення у формі протоколу про повернення на доопрацювання документів для призначення такої допомоги, суд вбачає безпідставним.

Підставами для повернення документів позивача на доопрацювання визначено не надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що повнолітній син був членом сім`ї загиблого солдата ОСОБА_2 (посвідчення "Член сім`ї загиблого" або судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків) або перебував на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування його на утриманні батька), неможливо встановити право заявника на отримання частки відповідної одноразової грошової допомоги.

Як було зазначено судом, коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону №2011-ХІІ, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення в позивача права на отримання одноразової грошової допомоги).

Отже, вирішальним питанням у спірному публічно-правовому спорі є з`ясування наявності у позивача правового статусу дитини загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 або приналежності позивача до члена сім`ї такого військовослужбовця, перебування на його утриманні, як необхідних умов для виникнення у позивача права на одержання одноразової грошової допомоги у розумінні ст. 16-1 Закону № 2011-XII.

Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Згідно із ч. 1-4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Права члена сім`ї має одинока особа.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У частинах 1, 2 статті 6 Сімейного кодексу України законодавець визначив, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Слід зазначити, що положення ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України кореспондуються зі ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402-III (далі - Закон № 2402-III), відповідно до якої дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Із наведених вище положень законодавства у відповідній сфері правовідносин вбачається, що за загальним правилом особа втрачає правовий статус дитини із набуттям повноліття.

Суд встановив, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, на момент загибелі свого батька - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який був військовослужбовцем, позивач вже мав правовий статус повнолітньої особи, а не дитини.

Також суд враховує, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 06.07.2022 у справі №240/5809/18, зауважував, що Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII визначення "члена сім`ї" не містить. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, суд касаційної інстанції сформував правову позицію, згідно з якою для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків.

Такий самий підхід викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 456/1258/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд встановив, що факт проживання ОСОБА_1 із загиблим батьком ОСОБА_2 підтверджується наданими позивачем документами, зокрема, довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.08.2022 № 6770, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради; довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 29.08.2022 № 6907, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради; довідкою ОСББ «Каштан» від 24.08.2022 № 7.

Однак, наданими позивачем документами не підтверджено наявність в останнього і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, як і перебування на утриманні загиблого.

Документи ж, надані позивача, з метою підтвердження його спільного проживання із загиблим військовослужбовцем, суд оцінює критично з огляду на таке.

Так, на підтвердження факту спільного проживання та ведення спільного домашнього господарства позивач надав довідку ОСББ «Каштан» від 24.08.2022 № 7, відповідно до якої позивач проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_2 по день смерті останнього та вели разом спільне господарство.

Однак, суд оцінює критично зазначені в довідці ОСББ "Каштан" від 24.08.2022 № 7 відомості щодо ведення позивачем та його загиблим батьком спільного господарства, оскільки твердження управителя ОСББ "Каштан", викладене у вказаній довідці не є належним для встановлення факту ведення спільного господарства зазначеними особами.

Суд вважає, що сам по собі факт проживання і реєстрації позивача із загиблим за однією адресою не може свідчити про те, що вони проживали в зазначений період однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо, що, зокрема, підтверджується показаннями свідків про спільне проживання та ведення спільного побуту відповідними особами; документами щодо місця реєстрації (фактичного проживання); фотографіями певних подій; документами, що підтверджують придбання майна, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25.08.2022 № 6770, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 29.08.2022 № 6907, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, за зареєстрованим місцем проживання загиблого військовослужбовця, окрім позивача, також проживала і колишня дружина загиблого - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, в межах спірних правовідносин позивач не довів віднесення його до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, які передбачені ст.16-1 Закону № 2011-XII, що зумовило б можливість відповідачем прийняття рішення про призначення відповідної грошової допомоги.

За наведеного у сукупності, суд дійшов висновку, що комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, обґрунтовано прийняла рішення, оформлене протоколом від 20.05.2022 № 71, про повернення на доопрацювання документів ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168.

На переконання суду, дії відповідача жодним чином не обмежували право позивача на одержання належних сум одноразової грошової допомоги, а є лише встановленою формою дискреційних повноважень відповідного державного органу, встановлених з метою усунення обґрунтованих сумнівів щодо можливості призначення такої допомоги. При цьому, позивач не позбавлений можливості реалізації свого права на одержання спірної грошової допомоги в майбутньому, дотримавшись усіх вимог чинного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ