Справа № 160/19676/22
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/19676/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року

у справі № 160/19676/22

за позовом ОСОБА_1

до Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просив зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису № 68 від 10.02.2001 року до поля «відомості про нареченого».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 160/19676/22 закрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснено позивачу, що позовну заяву належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Судом зазначено, що об`єктом перевірки у цій справі є не дотримання відповідачем процедури розгляду заяви позивача про внесення змін до актового запису про шлюб й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт зміни ім`я та по-батькові для внесення змін до актового запису про шлюб. Таким чином, суд дійшов висновку, що цей позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства. Суд зазначив, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів заявника.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 160/19676/22, як таку що винесена з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що з оглядну на існування юрисдикційного конфлікту та імперативність приписів ст.185 та 186 Цивільного процесуального кодексу України, які перешкоджають позивачу повторно звернутись із цим позовом до суду, ця справа має бути розглянута за правилами адміністративного судочинства з метою створення умов для ефективної реалізації права позивача на доступ до правосуддя. Скаржник зазначає, що він звернувся до суду саме для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану на підставі поданих ним документів, вважаючи саме відмову цього органу неправомірною, а відтак спору притаманні усі ознаки публічно-правового, оскільки у позові наведені доводи щодо неправомірності відмови відповідача.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій тощо.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

З огляду на положення статей 2, 4, 19 КАС України з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належить до адміністративної юрисдикції.

Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права.

При розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

Подібна за змістом позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі 822/1064/17.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє, чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду в таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з метою внести зміни до актового запису № 68 від 10.02.2001 року до поля «відомості про нареченого», однак листом від 31.01.2022 №158/2018-32 відповідач повідомив позивачу про неможливість внести зміни до актового запису № 68 від 10.02.2001 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою з`ясування того, чи було у відповідача достатньо підстав для задоволення заяви позивача, необхідно встановити, чи підтверджується поданими ними документами написання ім`я та по-батькові заявника « ОСОБА_2 ».

Суд першої інстанції вважав, що об`єктом перевірки у цій справі є не дотримання відповідачем процедури розгляду заяви позивача про внесення змін до актового запису про шлюб й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт зміни ім`я та по-батькові для внесення змін до актового запису про шлюб.

Згідно положень ст. 13 Закону України від 20.11.2012 № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документом, що посвідчує особу є зокрема посвідка на постійне проживання.

Згідно положень ст. 31 Закону № 5492-VI до посвідки на постійне проживання вноситься зокрема ім`я особи.

В свою чергу, приписами ст.3 Закону № 5492-VI визначено, що ім`я особи - прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи.

Як видно зі змісту позовної заяви, позивача ідентифіковано за допомогою посвідки на постійне проживання Серія НОМЕР_1 , що містить зокрема прізвище, ім`я та по батькові позивача.

Вищевказане виключає необхідність встановлення певних юридичних фактів, про які зазначав суд першої інстанції, як на основу спірних правовідносин.

Також колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції при наявних матеріалах справи дійшов висновку, що заявлений позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства, в той час як позивачем долучена ухвала Самарського районного суду від 19.10.21 по справі № 2-о/206/715/21, де суд дійшов висновку, що оскільки у позові заявлено про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, зазначене свідчить що такий спір є публічно правовим. Зазначене, як вірно вказує позивач у апеляційній скарзі, ставить під загрозу гарантоване Конституцією України право особи на судовий захист, як таке.

Разом з тим, зі змісту позову вбачається, що позивач наводить обґрунтування неправомірності відмови відповідача внести зміни до актового запису цивільного стану, у зв`язку з чим і просив суд зобов`язати такого суб`єкта внести відповідні дані до актового запису. Даним вимогам притаманні усі ознаки публічно правового спору, що помилково не враховано судом першої інстанції.

Відтак, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції, що цей позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 320, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі № 160/19676/22 - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко