Справа № 480/4706/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Н.В. Савицька
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 р. Справа № 480/4706/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.02.2022, повний текст складено 23.02.22 по справі № 480/4706/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 09.08.2019, № від 09.08.2019, № від 09.08.2019 № від 09.08.2019.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначала, що у період 2017-2018 строки дії договорів оренди транспортних засобів вже скінчились, відповідні послуги у вказаний період не надавались. Стосовно процедури проведення перевірки апелянт звертала увагу, що необхідні для її проведення первинні документи були втрачені після викрадення майна з будинку, за фактом чого відкрите кримінальне провадження № 0001751, з огляду на за заявою позивача податковим органом надавався 90-денного терміну для їх відновлення. однак, клопотання щодо продовження такого строку було протиправно залишено контролюючим органом без задоволення. На думку апелянта, така відмова мала наслідком внесення до акту перевірки неперевірених належним чином фактів порушень.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцями Головного управління ДФС у Сумській області проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.08.2013 по 31.12.2018.

За результатами проведеної перевірки складений акт від 11.07.2019 № 802/І8-28-13-03//161, яким зафіксовано наступні порушення: п. 293.4 ст. 293, п.п. 296.5.5 п. 296.5 ст. 296 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено єдиний податок податок на загальну суму 111106,45 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, ст. 194 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 311102 грн.; п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, в результаті неподання до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма №20-ОПП); п. 44.3, ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, в результаті ненадання на перевірку первинних документів (оригіналів документів чи їх копій) з питань, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За результатами проведеної перевірки, контролюючим органом були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 09.08.2019, № від 09.08.2019, № від 09.08.2019 № від 09.08.2019.

Не погодившись із рішеннями відповідача позивач звернулась до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення податкового органу прийняті в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, факт порушення позивачем податкового законодавства доведений.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Згідно з п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до п. 77.2 ст. 77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік. Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

В силу п. 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 77.6 статті 77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до затвердженого плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 Головним управлінням ДФС у Сумській області видано наказ № 316 від 13.02.2019 про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 28.03.2019 тривалістю 10 робочих днів (а.с.92).

Копія зазначеного наказу про проведення перевірки, письмове повідомлення від 13.02.2019 № 49 про дату початку та місце проведення перевірки (а.с.93) були направлені позивачу 21.02.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано 27.02.2019 (а.с.94).

22.03.2019 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ДФС у Сумській області із заявою № б/н (вх. № 12378/ФОП) про відтермінування проведення виїзної документальної перевірки з 28.03.2019 з огляду на неможливість надання необхідних первинних документів у зв`язку з виявленням їх зникнення після викрадення майна з будинку, за фактом чого відкрите кримінальне провадження № 0001751, для відновлення первинних документів.

Наказом Головного управління ДФС у Сумській області № 596 від 26.03.2019 перенесено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 до дати відновлення та надання платником документів до перевірки в межах строків, визначених п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.

Копія вказаного наказу була направлена ФОП ОСОБА_1 та нею отримана відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 02.04.2019 (а.с. 100).

В подальшому після закінчення 90-денного терміну, наданого на відновлення втрачених документів, відповідно до наказу Головного управління ДФС у Сумській області № 1084 від 06.06.2019, проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 було поновлено з 20.06.2019, про що видано наказ № 1084 від 06.06.2019, копію якого та письмове повідомлення від 06.06.2019 № 168 про дату початку та місце проведення перевірки надіслано позивачу 07.06.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та нею отримано 12.06.2019 (а.с. 103).

З огляду на викладене 20.06.2019 фахівцями Головного управління ДФС у Сумській області здійснено вихід для проведення документальної планової виїзної перевірки за податковою адресою платника податків, наявною у реєстраційних даних інформаційних систем ДФС України та податковій звітності позивача.

У зв`язку з відсутністю позивача за вказаною адресою після повідомлення про необхідність прибути до податкового органу 20.06.2019 ОСОБА_1 прибула до Головного управління ДФС у Сумській області (Шостикинського управління), отримала направлення на перевірку № 1668 від 06.06.2019.

20.06.2019 ФОП ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ДФС у Сумській області із заявою (вх. № 23270/ФОП/53) про відтермінування проведення перевірки у зв`язку з недостатністю часу для відновлення втрачених в результаті крадіжки документів.

Головним управлінням ДФС у Сумській області листами № 4245/ФОП/18-28-13-03-14 від 24.06.2019 (отримано позивачем 26.06.2019), № 4301/ФОП/18-28-13-03-14 від 26.06.2019 (отримано позивачем 02.07.2019), № 4323/ФОП/18-28-13-03-14 від 27.06.2019 (отримано позивачем 05.07.2019) повідомлено ФОП ОСОБА_1 про безпідставність надання повторного 90-денного строку на відновлення втрачених документів, неможливість перенесення строків перевірки, поновлення проведення документальної планової виїзної перевірки з 20.06.2019, необхідність допустити фахівців Головного управління ДФС у Сумській області до проведення перевірки та надати певний перелік первинних документів.

Стосовно доводів апелянта щодо протиправності відмови Головного управління ДФС у Сумській області у наданні додаткового строку на відновлення втрачених первинних бухгалтерських документів колегія суддів зазначає наступне.

Так, судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом було задоволено клопотання ФОП ОСОБА_1 від 22.03.2019 № б/н (вх. № 12378/ФОП) щодо відтермінування проведення виїзної документальної перевірки з огляду на неможливість надання необхідних первинних документів та надано строк для їх відновлення.

В подальшому після спливу зазначеного терміну позивач звернулась із повторною заявою про необхідність продовження строку на відновлення документів.

Відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Із аналізу наведених норм слідує, що чинним на момент спірних обставин законодавством не було передбачено обов`язку податкового органу щодо надання за заявою платника податків додаткового часу на відновлення втрачених документів, після закінчення наданого у відповідності до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України 90-денного терміну на відновлення втрачених або достроково знищених документів.

Натомість, податковим органом забезпечено реалізацію встановленого п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України права на надання 90-денного терміну на відновлення втрачених або достроково знищених документів, у зв`язку чим було відтерміновано проведення перевірки на вказаний час.

Враховуючи викладені обставини колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо дотримання податковим органом порядку проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , а саме встановлено наявність підстав для її призначення, платнику податків вручено копію наказу про проведення документальної планової перевірки, повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки, направлення на перевірку.

Отже, ФОП ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про початок проведення документальної планової виїзної перевірки з 20.06.2019, обізнана про те, що така перевірка триває та про необхідність надання фахівцям Головного управління ДФС у Сумській області всіх документів, пов`язаних із предметом перевірки.

Стосовно виявлених проведеною перевіркою порушень та прийнятих на цій підставі Головним управлінням ДФС у Сумській області оскаржуваних податкових повідомлень-рішень колегія суддів зазначає наступне.

Так, між позивачем та ПП «Завод «Сател» укладено договори про оренду транспортних засобів, зокрема, договір № 11/2016 від 01.01.2016 оренди автокрана МАЗ 5337, договір № 105 від 05.01.2016 оренди лісовоза КРАЗ 255-Б.

За умовами вказаних договорів позивач зобов`язувалась надавати за оплату орендареві ПП «Завод «Сател», в особі директора Романько О.В., у строкове користування автомобіль КРАЗ 255-Б, обладнаний самонавантажувачем СП-5912, та автокран МАЗ 5337 у строки з 05.01.2016 до 31.12.2016, з 01.01.2016 до 31.12.2016 відповідно.

Оплата за користування автомобілем КРАЗ 255-Б встановлена у розмірі 120000 грн. за повний рік. Додатковою угодою № 1/105/ДУ від 01.02.2016 до договору оренди лісовозу КРАЗ 255-Б з 01.02.2016 орендна плата встановлена у розмірі 12000 грн. за один повний місяць роботи орендованого майна. Орендна плата за користування автокраном МАЗ 5337 встановлена у розмірі 675 грн. за одну годину роботи автокрану.

Відповідно до даних актів звіряння взаємних розрахунків між ПП «Завод «Сател» та ФОП ОСОБА_1 заборгованість по розрахунках на користь позивача склала: станом на 31.12.2016 - 1557251,70 грн.; станом на 31.12.2017 - 1416542,04 грн.; станом на 31.12.2018 - 816542,04 грн.

Під час проведення перевірки на запит Головного управління ДФС у Сумській області ПП «Завод Сател» надано інформацію про сплату на користь ФОП ОСОБА_1 коштів у виконання зазначених вище договорів оренди транспортних засобів у 2 кварталі 2017 у сумі 140709,66 грн., у 4 кварталі 2018 у сумі 600000 грн.

Встановлено, що у період з 01.01.2017 по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування та здійснювала діяльність на 2 групі із застосуванням ставки єдиного податку - 20%.

Відповідно до п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України встановлені умови перебування фізичних осіб - підприємців, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, у відповідних групах платників єдиного податку, зокрема:

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Згідно з п. 293.4 ст. 293 Податкового кодексу України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків, зокрема, до доходу, отриманого платником другої групи від провадження діяльності, яка не передбачена у підпункті 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України.

Таким чином, доходи, отримані на розрахунковий рахунок платника у вигляді дебіторської заборгованості за послуги оренди, які надавались не платнику єдиного податку, повинні оподатковуватись за ставкою 15%.

Так, серед видів діяльності з надання послуг, перелічених у п.п. 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, не зазначено послуги, які давалась позивачем на підставі договорів № 11/2016 від 01.01.2016, № 105 від 05.01.2016.

Отже, дохід, який отриманий позивачем в період перебування на другій групі єдиного податку (перераховано кошти на розрахунковий рахунок) за надані ПП «Завод «Сател» послуги оренди транспортних засобів в період перебування на загальній системі оподаткування підлягає оподаткуванню за ставкою 15%.

Таким чином, проведеною перевіркою обґрунтовано встановлено заниження зобов`язання з єдиного податку на загальну суму 111106,45 грн., з огляду на що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 09.08.2019, яким позивачу донараховано зобов`язання з даного виду податку, є правомірним та скасуванню не підлягає.

Також, із матеріалів справи встановлено, що у 2016 ФОП ОСОБА_1 була платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва платника ПДВ від 12.01.2016 № 200250247, виданого Шосткинською ОДПІ та анульованого 31.12.2016 у зв`язку із переходом платника на сплату єдиного податку за фіксованою ставкою 2 група (20%).

Як встановлено судовим розглядом, у період 2016 позивачем на користь ПП «Завод «Сател» надавались послуги на загальну суму 1555509,66 грн., що також встановлено при проведенні документальної планової виїзної перевірки ПП «Завод «Сател».

Втім, відповідно до податкової звітності з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 за 2016 остання за період з 12.01.2016 по 31.12.2016 декларувала відсутність операцій з постачання товарів, робіт/послуг, з огляду на що є обґрунтованими висновки податкового органу щодо заниження позивачем зобов`язань з податку на додану вартість.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується зі судом першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № від 09.08.2019 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Стосовно податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № № від 09.08.2019 колегія суддів зазначає, що підставою його прийняття стали висновки податкового органу щодо неподання позивачем до податкового органу повідомлення про об`єкти оподаткування за формою № 20-ОПП при здійсненні описаної вище діяльності з надання послуг оренди транспортних засобів.

Відповідно п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 № 462) затверджено Порядок обліку платників податків і зборів.

Відповідно до 8.4 Порядку № 462 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП (додаток 11) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Згідно з п. 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 170 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 510 гривень.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність відповідного повідомлення за формою № 20-ОПП, наданого ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області, щодо вказаного об`єкту оподаткування, колегія суддів вважає правомірним застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Сумській області № № від 09.08.2019, яке є законним та не підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № № від 09.08.2019 колегія суддів виходить з наступного.

Так, зазначеним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні санкції, передбачені п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, зокрема, на підставі первинних документів, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання зазначених документів, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складання якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених п. 44.1 і п. 44.3 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленим цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Як встановлено вище, перед проведенням документальної планової виїзної перевірки на адресу позивача Головним управлінням ДФС у Сумській області направились повідомлення про необхідність надати певний перелік первісних документів.

Натомість позивач повідомляла про неможливість їх надання у зв`язку з виявленням їх зникнення після викрадення майна з будинку, за фактом чого відкрите кримінальне провадження № 0001751, з огляду на що просила відтермінувати проведення перевірки та надати час для відновлення втрачених згідно з п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.

У свою чергу, податковим органом вимоги позивача щодо надання додаткового 90-денного терміну були задоволені, надано додатковий строк на відновлення втрачених документів.

Втім, після спливу вказаного терміну ФОП ОСОБА_1 первинні документи ні перед початком, ні під час проведення перевірки надано не було.

Посилання на протиправну відмову Головного управління ДФС у Сумській області у наданні додаткового строку на відновлення втрачених первинних бухгалтерських документів є безпідставними, оскільки податковим законодавством не передбачено повторного продовження строків, передбачених п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, з огляду на що відмовляючи у задоволенні повторного клопотання позивача податковий орган діях у відповідності із законодавством.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно з п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи).

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України).

Абзацем 2 п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки платник податків має право подати контролюючому органу, що призначив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений ст. 82 Податкового кодексу України.

Разом з тим, абз. 3, 4 п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим п.44.7 ст.44 Кодексу порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документі відповідно до абзацу другого п.44.7 ст.44 Кодексу, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

На підставі викладено, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем в порушення п. 44.3, ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України не надано при здійсненні податкового контролю первинні документи, що відповідно є обґрунтованою підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області № № від 09.08.2019 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про правомірність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Сумській області № від 09.08.2019, № від 09.08.2019, № від 09.08.2019 № від 09.08.2019 та відсутності підстав їх скасування.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив докази по справі, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 по справі № 480/4706/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов