Справа № 560/11826/22
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11826/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

01 червня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною невиплату Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_1 середнього заробітку/грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток/грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 10739,57 грн. (з вирішенням питання утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів відповідно до вимог закону)

У задоволенні решти вимог позову - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач зазначив, що оскільки при виплаті позивачу коштів, належних при звільненні, був відсутній спір щодо видів виплат та їх розміру, підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 117 КЗпП України відсутні.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2021 №64 позивача виключено із списків особового складу ВЧ з 20.03.2021.

01 вересня 2021 рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду по справі №560/7135/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду 30.09.2021 військовою частиною НОМЕР_1 виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 40416,63 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.01.2022 у справі №560/13702/21 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 20.03.2021 по 30.09.2021. Зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення в сумі 40414,84 грн. з відрахуванням з такої суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.03.2022 по справі №560/19129/21 Військову частину НОМЕР_1 зобов`язано здійснити перерахунок та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 по 28 лютого 2018 із застосуванням січня 2008 як базового місяця.

Військова частина 05.11.2022 донарахувала та виплатила позивачу на виконання цього рішення 41954,22 грн., що вбачається з наданих суду доказів та не заперечується сторонами.

Після цього позивач ще раз звернувся до відповідача щодо виплати йому коштів за час затримки розрахунку при звільненні, однак із урахуванням дати остаточного розрахунку - 05.11.2022, на що одержав відмову.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Судом встановлено, що питання виплати позивачу середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні зі служби було частково вирішене судом у рішенні від 24.01.2022 у справі №560/13702/21, яке на цей час набрало законної сили.

Справа, що розглядається, відрізняється від вищезазначеної справи своїм предметом, оскільки у період з дня звільнення позивача зі служби по день звернення до суду з цим позовом змінились обставини, які стосуються належних йому виплат по індексації, а саме: був проведений остаточний розрахунок, що пов`язано з перерахунком індексації з урахуванням іншого базового місяця. Це зумовило збільшення суми виплати, а також збільшення періоду несвоєчасного розрахунку.

З урахуванням вищезгаданих судових рішень, якими встановлено безпідставність невиплати позивачу відповідних сум індексації, а також рішення суду щодо виплати йому частини середнього заробітку, суд вважає недоцільним ще раз наводити увесь обсяг нормативного обґрунтування, який підтверджує право на відповідну виплату.

Суд враховує зміст рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі №560/13702/21, де суд зазначив, що "відповідачем при звільненні позивача з військової служби не виплачено всіх належних йому сум, адже при розрахунку таких сум відповідачем не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Оскільки відповідач не провів з позивачем при звільненні з військової служби остаточний розрахунок, позивач має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні"

Днем звільнення є останній робочий день, який відповідним чином обліковується та оплачується на рівні звичайного робочого дня (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 по справі №821/1226/16). Саме у цей день ( день звільнення або день виключення зі списків частини для військовослужбовців) на підставі ст. 116 КЗпП України роботодавець повинен виплатити звільненому працівнику всі суми, що належать йому від підприємства.

Згідно з наказом позивач виключений зі списків особового складу ВЧ та всіх видів забезпечення з 20.03.2021, отже у цей день з ним повинен був бути проведений остаточний розрахунок, тоді як 21.03.2021 є днем початку періоду невиплати.

Обчислення середнього заробітку за період затримки розрахунку проводиться із застосуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Абзацом 3 п. 2 Порядку №100 передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. За правилами п. 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, згідно з чинним законодавством нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні військовослужбовцям проводиться шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на число календарних днів, які мають бути оплачені за середнім грошовим забезпеченням.

Згідно з виписками по карткових рахунках позивача відповідач виплатив йому перерахований розмір індексації в сумі 41954,22 грн. із застосуванням січня 2008 як місяця підвищення доходів.

Відповідно до довідки-розрахунку від 12.12.2022 №3687 наданої відповідачем, грошове забезпечення позивача складає за січень 2021 року - 15337,30 грн. (31 робочий та відпрацьований день), за лютий 2021 року - 15337,30 грн. (28 робочих та відпрацьованих днів), отже середньоденне грошове забезпечення позивача становить 519,9 грн. (нараховане грошове забезпечення/ 59).

Водночас, з 19.07.2022 набрав чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким викладено в новій редакції норму статті 117 КЗпП України, а саме встановлено обмеження, згідно з яким виплата працівникові його середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку здійснюється не більш як за шість місяців.

З огляду на дату проведення остаточного розрахунку з позивачем - 05.11.2022, до спірних правовідносин підлягає застосуванню змінена редакція статті 117 КЗпП України (в редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»). Зміни у ст.116 та 117 КЗпП України підкреслюють намір законодавця не допустити випадків, за яких порушення прав працівника на своєчасний розрахунок при звільненні триває впродовж значного періоду часу. З урахуванням цих змін працівник повинен бути зацікавленим у швидкому ініціюванню та вирішенню спору, оскільки зволікання з тих чи інших причин у зверненні до суду не даватиме підстави в подальшому претендувати на виплату суми середнього заробітку за весь період, впродовж якого триває порушення його права на своєчасне отримання грошового забезпечення.

З огляду на приписи ст. 117 КЗпП України період затримки розрахунку при звільненні обмежено шістьма місяцями, у зв`язку із чим позивачу належить до виплати компенсація у вигляді середнього заробітку за період тривалістю 182 календарних дні. Сума, визначена відповідно до ст. 100 Порядку становить: 519,9 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) * 182 (кількість днів затримки розрахунку) = 94621,8 грн.

У той же час, Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19 щодо аналогічних правовідносин визначив інший механізм розрахунку розміру компенсації, зазначивши, що суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення повинне залежати від розміру недоплаченої суми.

Зменшуючи розмір відшкодування, Верховний Суд враховує таке (пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 у справі № 761/9584/15-ц): розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Верховний Суд застосував критерії зменшення розміру відшкодування, визначеного відповідно до статті 117 КЗпП України, та принцип пропорційності суми виплати, яка повинна залежати від того, яку частку у відсотковому відношенні сума виплаченої заборгованості становить у складі усіх належних працівнику на дату звільнення виплат.

При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Застосовуючи цей механізм, суд з матеріалів справи встановив, що загальний розмір належних позивачу при звільненні виплат склав 291610,23 грн. ( різні види виплат без урахування судових проваджень, довідка від 11.02.2023 №350/485/60/358)

Також на виконання рішень судів, про які зазначається вище, позивачу нараховані 41032,11 грн. та 42593,12 грн. сум індексації, які не були виплачені на дату звільнення.

Таким чином, загальний розмір нарахованих коштів, які позивач повинен був отримати під час розрахунку при звільненні становить 291610,23 грн. + 41032,11 грн. + 42593,12 грн. = 375235,46 грн.

Сума перерахованої індексації 42593,12 грн. становить 11,35 % відносно розміру усіх належних виплат.

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виходячи з принципу пропорційності, позивачу необхідно виплатити 10739,57 грн., які становлять 11,35% від 94621,8 грн. ( розрахованих згідно з Порядком № 100 та з урахуванням обмеження періоду виплати 6 місяцями).

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.