Справа № 331/2776/23
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/2776/23
Провадження № 2-а/331/26/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жукової О.Є.

за участю секретаря : Мироненко О.В.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02 травня 2023 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову серії БАВ № 219582 від 17.04.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 квітня 2023р. він на власному автомобілі рухався по вул. Прибережній автомагістралі у місті Запоріжжя та був зупинений працівниками патрульної поліції. Йому було повідомлено, що він рухався зі швидкістю 76 км/год,тобто перевищив максимальне обмеження швидкості на 26 км/год, чим порушив вимоги п.12.4. правил дорожнього руху України, внаслідок чого була винесена оскаржувана постанова, копію якої він отримав поштою 24 квітня 2023р.

Позивач вважає , що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно та незаконно, з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та всупереч діючому законодавству, оскільки : поліцейський не оформив протокол про адміністративне правопорушення, чим порушив його право записати в ньому свої пояснення та заперечення; не оформив постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення в його присутності; зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 283 КУпАП; дії поліцейських щодо вимірювання швидкості приладомTruCam в ручному режимі повністю не відображають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, а отже є незаконними та суперечать статті 40 ЗУ «Про Національну поліцію»; він до зупинки патрульними рухався по Прибережній автомагістралі не перевищуючи швидкість 70 км/год , так як був ознайомлений з рішенням Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019р. відповідно до якого було збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада.

Ухвалою судді Жовтневого районного м. Запоріжжя від 03 травня 2023 року провадження по справі відкрито.

17 травня 2023 року представник відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Назаренко М.М. надав суду відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити з огляду на правомірність дій інспектора та недоведеність позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що надані суду роздруківка фото з приладу TruCAM та відеозапис з приладу ТruCAM не є ні достовірними ні допустимими доказами порушення водієм Правил дорожнього руху, оскільки не засвідчені належним чином в порядку, встановленому чинним законодавством.

Ухвалою суду від 24 травня 2023 року в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про повернення без розгляду відзиву на позовну заяву відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в наданих поясненнях погодився, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення мала бути винесена на місці вчинення правопорушення, як того вимагають приписи ч.4 ст.258 КУпАП, однак в іншій частині позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

В судове засідання представник позивача Скоропис О.М. надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача Назаренко М.М. у відзиві просив справу розглянути у його відсутність, в задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України , оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд розглянув справу у письмовому провадженні .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 квітня 2023 року серії БАВ №219582, до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП .

Копію зазначеної постанови позивачем отримано 24.04.2023 року поштою. При цьому, з копії постанови, наданої суду, вбачається, що в ній відсутні відомості про посаду, спеціальне звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка розглядала справу і відповідачем зазначені обставини не спростовані, оскільки навіть у наданому відзиві відсутні відомості про спеціальне звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка розглядала справу.

Також , з копії постанови , долученої до позову , вбачається, що ОСОБА_1 17.04.2023 року в м. Запоріжжя , керуючи транспортним засобом BMW Х 5, р.н. НОМЕР_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Із зазначеної копії постанови неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення, а з інформації на сайті Департаменту патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 , згідно постанови серії БАВ №219582 рухався зі швидкістю 79 км/год у населеному пункті, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/год , чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 29 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 України, швидкість руху вимірювалася приладом TRUCAM 008388

При цьому, з копії постанови наданої позивачем вбачається, що швидкість вимірювалася приладом TruCam LTI 008377.

Зазначені обставини відповідачем також не спростовані у наданому відзиві.

Згідно із частиною четвертою статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено пунктом 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дана правова позиція закріплена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, в якій зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог ст. 283 КУпАП , зокрема, в ній відсутні відомості про посаду, спеціальне звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка розглядала справу . Відповідачем доказів на спростування зазначених обставин не надано.

Згідно зі статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу на те, що статтею 94 КАС України визначено загальні вимоги щодо оформлення письмових доказів, до яких належать документи, та передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

В ході розгляду справи встановлено, що до відзиву відповідач надав скріншот з відеоматеріалу, та Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26751 від 15 грудня 2023 року , однак вони не завірені належним чином, отже не є допустимим доказами в розумінні ст. 74 КАС України.

Також відповідачем до відзиву на позовну заяву додано оптичний диск з місця події, на якому містяться: відеофайл «_v2200-0417»; копія відеозапису від 17 квітня 2023 року , яка створена 11 травня 2023 року ОСОБА_2 .

Зазначені відео файли є електронними доказами відповідно до положень статті 99 КАСУ.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Оскільки надані представником відповідача Назаренко М.М. матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Як встановлено судом, шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, наданий суду відеозапис з приладу ТruCAM не є допустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

До того ж, до матеріалів справи не було надано носій, на який безпосередньо здійснений запис правопорушення (в даному випадку прилад ТruCAM чи його носій даних), який відповідно до вимог вищенаведених норм Закону є оригіналом такого електронного доказу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки належних та допустимих доказів вини позивача ОСОБА_1 у правопорушенні, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано, крім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП , суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене , відповідно до вимог ч.3 ст. 286 КАС України , суд приходить до висновку , що з урахуванням вимог ст. 247 КУпАП, наявні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів позовної заяви про те, що рішенням Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019 № 68 збільшено швидкість руху транспортних засобів вздовж вул. Прибережна автомагістраль у м. Запоріжжі до 70 км/год, у період з 01 квітня до 01 листопада, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12.8. Правил дорожнього руху України, на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Таким чином, на деяких ділянках доріг, власником доріг або органом яким передано право на утримання таких доріг, може бути збільшено швидкісний режим, але таке збільшення швидкості в обов`язковому порядку повинно бути погоджено із уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Згідно рішення Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019, на яке у своєму позові посилається позивач, вирішено:

1. Збільшити швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі до 70 км/год в період з 01 квітня до 01 листопада.

2. Районним адміністраціям Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарському районах:

2.1. Розробити та погодити з Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області і затвердити у передбаченому законодавством порядку схеми організації дорожнього руху з встановленням необхідних дорожніх знаків та нанесенням відповідної дорожньої розмітки вздовж Прибережної автомагістралі.

2.2. Встановити дорожні знаки, які визначають дозволену швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі відповідно до схем, розроблених, погоджених та затверджених відповідно підпункту 2.1 пункту 2 цього рішення.

Разом із тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що рішення Запорізької міської ради № 68 від 18.12.2019 № 68 у встановленому Законом порядку було погоджено із уповноваженим підрозділом Національної поліції, та у повному обсязі виконано районними адміністраціями Запорізької міської ради по Вознесенівському, Олександрівському та Комунарському районах щодо розробки схеми організації дорожнього руху, встановлення дорожніх знаків, які визначають дозволену швидкість руху транспортних засобів вздовж Прибережної автомагістралі, що б давало підстави для його застосування, а отже зазначені доводи позивача є безпідставними.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з положеннями ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 77,205, 241 , 268,271, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 квітня 2023 року серії БАВ № 219582 про застосування до ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП України і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ( місце знаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 536,80 гривень

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя: О.Є. Жукова