Справа № 520/11095/22
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 р. Справа № 520/11095/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під.,7 пов.,м. Харків,61022) про скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно - господарського штрафу за №335502, №335503, №335504 і №335505 від 15.11.2022, якими накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 гривень за кожною, а в загальній сумі 68 000,00 грн. на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позову зазначено те, що відповідачем при винесенні оскаржуваних постанов не встановлено чи є позивач автомобільним перевізником. З цього приводу, позивач вказав, що на момент проведення рейдової перевірки водіями транспортних засобів, було надано перевіряючим товаро-транспортні накладні, з яких вбачається, що перевізником є ФОП ОСОБА_2 . Однак посадовою особою відповідача не взято до уваги пред`явлені ттн та не звернуто належної уваги на найменування автомобільного перевізника за вказаними товаро-транспортними накладними. За таких обставин, висновки актів перевірок від 21.09.2022, які складено без встановлення належного суб`єкта відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, не можуть бути належними доказами для притягнення такого суб`єкта до адміністративно-господарської відповідальності.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано представнику відповідача до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки при перевірці транспортних засобів, водіями не було надано договору оренди на зазначені транспорті засоби. Відповідно до наданих водіями документів, було встановлено, що вказані транспортні засоби належать та використовуються позивачем. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Оскільки на території м. Харкова з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що керуючись приписами Закону України Про автомобільний транспорт, Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок № 1567), на підставі графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області у період з 19.09.2022 року по 23.09.2022 року (включено), направлення на рейдову перевірку від 19.09.2022 №008163 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області, 21.09.2022 проводилась рейдова перевірка на 205 км а/д М03 «Київ-Харків - Довжанський».

Зі змісту наданих до суду доказів встановлено, що відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок №422), був зупинений транспортний засіб марки МАN, модель TGX 18.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Водій транспортного засобу надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; посвідчення водія, товарно-транспорту накладну № 200912 від 20.09.2022.

Відповідно до наданих документів перевіряючими встановлено, що у водія ОСОБА_3 на момент проведення перевірки була відсутня особиста картка водія до цифрового тахографу та щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія (роздруківка даних роботи водія з цифрового тахографа) за 21.09.2022. На підставі вищевикладеного був складний акт № 251338. від 21.09.2022.

Так, на вищевказаній ділянці дороги був зупинений транспортний засіб марки DAF, модель XF 460FT, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

У відповідності до ст.49 Закону України "Про автомобільний транспорт", п.4 Порядку №422, водій вказаного транспортного засобу надав для перевірки посадовим особам Відділу посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, таворно-транспортну накладну №200909 від 20.09.2022. Під час перевірки було встановлено, що у водія ОСОБА_4 на момент проведення перевірки була відсутня особиста картка водія до цифрового тахографу та щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія ( роздруківка даних роботи водія з цифрового тахографа) за 21.09.2022. Враховуючи зазначене, був складений акт № 251391 від 21.09.2022.

Також на вищевказаній ділянці дороги був зупинений транспортний засіб марки MAN, модель TGX 18.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5 .

Водій транспортного засобу надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; посвідчення водія, товарно-транспорту накладну № 200910 від 20.09.2022.

Під час проведення перевірки встановлено, що у водія ОСОБА_5 на момент проведення перевірки відсутня особиста картка водія до цифрового тахографу та щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія ( роздруківка даних роботи водія з цифрового тахографа) за 21.09.2022. Враховуючи зазначене, був складений акт № 251329 від 21.09.2022.

Також на даній ділянці дороги був зупинений транспортний засіб марки DAF, модель XF 105.460, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Водій транспортного засобу надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; посвідчення водія, товарно-транспорту накладну № 200911 від 20.09.2022.

Під час проведення перевірки встановлено, що у водія ОСОБА_6 на момент проведення перевірки відсутня особиста картка водія до цифрового тахографу та щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку водія ( роздруківка даних роботи водія з цифрового тахографа) за 21.09.2022. Враховуючи зазначене, був складений акт № 251317 від 21.09.2022.

Враховуючи, що позивач зареєстрований у Харківській області, акти № 251338, №251391, №251329, №251317 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.09.2022 разом із супровідним листом № 15721/36/18-22 від 27.09.2022 було направлено на розгляд до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківську область.

Повідомленням №33012/40/24-22 від 03.10.2022, позивача викликано на 11.02.2022.

У вказаний день, 11.02.2022 позивач прибув на розгляд справи до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області та надав заяву щодо перенесення розгляду актів на іншу дату.

Повідомленням № 39314/40/24-22 від 04.11.2022, позивача було викликано для розгляду справи на 15.11.2022.

За результатами розгляду акту №251338 від 21.09.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №335502 від 15.11.2022, за результатами розгляду акту №251391 від 21.09.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №335503 від 15.11.2022, за результатами розгляду акту №251329 від 21.09.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №335504 від 15.11.2022, за результатами розгляду акту №251317 від 21.09.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №335505 від 15.11.2022 за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", п.3.3. Інструкції №385, та відповідно до абз.3 ч.1 ст 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000,00 грн. за кожне виявлене порушення, окремо на загальну суму 68000,00 грн.

Позивач вважає, що висновки актів перевірки, які складено без встановлення належного суб`єкта відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, не можуть бути належними доказами для притягнення такого суб`єкта до адміністративно-господарської відповідальності. Вважаючи зазначене порушенням своїх прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. №3353-XII (далі Закон №3353-ХІІ), відповідно частини першої статті 29 якого до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Порядок №1567 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Приписами пункту 4 Порядку № 1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (п. 12 Порядку №1567).

За правилами п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відповідно до ст. 48 Закону автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник; автомобільний перевізник, прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач; транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Пунктом 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі, зокрема, протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Згідно ст. 60 зазначеного Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак чинним законодавством передбачено обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного тахографом, мати при собі, зокрема, протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. І за недотримання такого обов`язку до автомобільного перевізника застосовуються штрафні санкції, передбачені абз. 3 п. 1 ст. 60 Закону.

Суд звертає увагу, що спірним у цій справі позивачем визначено те, що на час складання акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за №335502, №335503, №335504 і №335505 від 15.11.2022, ФОП ОСОБА_1 не був автомобільним перевізником, що виключає його відповідальність за відповідне порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до пункту 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна.

Як вбачається з матеріалів справи, на час складання оскаржуваних постанов, ФОП ОСОБА_1 не був перевізником, на підтвердження чого надав копію договору № 02/02-22А від 01.02.2022, згідно якого між орендодавцем ФОП ОСОБА_1 та орендарем ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди транспортних засобів, предметом якого є передання в строкове платне користування транспортних засобів крім інших, автомобіль марки DAF, модель XF 105.460, державний номер: НОМЕР_5 , номер рами: НОМЕР_6 ; автомобіль марки MAN, модель: TGX18.440, державний номер: НОМЕР_4 , номер рами: НОМЕР_7 ; автомобіль марки MAN, модель: TGX 18.440, державний номер: НОМЕР_2 , номер рами: НОМЕР_8 ; автомобіль марки DAF, модель: XF460FT, державний номер: НОМЕР_3 , номер рами: НОМЕР_9 .

Дослідивши під час розгляду справи акти проведення перевірки від 21.09.2022 №251391,251329, 251317, 251338, суд встановив, що водіями транспортних засобів на виконання вимог частини першої статті 48 Закону №2344-III під час перевірки надавались посадовим особам відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області, товарно-транспортні накладні від 20.09.2022 №200909, №200910, №200911, №200912.

Зі змісту вищезазначених накладних від 20.09.2022, копії яких наявні у матеріалах справи, вбачається, що автомобільним перевізником вантажу, який 20.09.2022 перевозився транспортними засобами, є фізична особа підприємець ОСОБА_2 , а тому, з огляду на положення частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", саме ця фізична особа -підприємець є суб`єктом відповідальності за правопорушення визначеного абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Наведені обставини підтверджують те, що позивач фізична особа підприємець ОСОБА_1 на момент проведення перевірки з додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, не був автомобільним перевізником, який здійснював перевезення вантажу цим транспортним засобом.

Вказані обставини не були спростовані відповідачем під час розгляду справи.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки автомобільним перевізником він не являвся.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що фізичну особу підприємця ОСОБА_1 безпідставно притягнуто до відповідальності за допущене 21.09.2022 правопорушення, а тому постанови Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області від 15.11.2022 №335502, №335503, №335504, №335505 про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. за кожною, а в загальній сумі 68000,00 грн., є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під.,7 пов.,м. Харків,61022) про скасування постанов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно - господарського штрафу за №335502, №335503, №335504 і №335505 від 15.11.2022, якими накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 гривень за кожною, а в загальній сумі 68 000,00 грн. на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті ( ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992( дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.С. Мороко