Справа № 300/2900/21
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

31 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/2900/21 пров. № А/857/6709/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Ільчишин Н. В.
суддів -Коваля Р. Й.
Гуляка В. В.
перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі № 300/2900/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2023 року апеляційну скаргу представника позивача адвоката Щадей Надії Василівни залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Копію зазначеної ухвали представник позивача адвокат Щадей Надія Василівна отримала 13 травня 2023 року до електронного кабінету користувача підсистеми "Електронний суд"

18.05.2023 представник позивача адвокат Щадей Н.В. подала заяву про усунення недоліків у якій просить відкрити провадження у справі, оскільки Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду неодноразово зазначав, що судовий збір за зверненням особи із заявою про становлення контролю за виконанням судового рішення законодавством не передбачена, звертає увагу на постанову Верховного Суду у справі №520/9769/19 від 05.05.2022.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття апеляційного провадження, апеляційний суд виходить з такого.

За правилами п. 1 ч. 5, ч. 6 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати цього платежу.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» №3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Таким чином, судовий збір (Court fees) - це обов`язковий грошовий платіж на користь суду за розгляд справи в суді або за окремі процесуальні дії, вчинені судом. Метою запровадження судового збору є, зокрема, встановлення законодавчого обмежувального заходу для регулювання доступу до суду, а також захист суду від перенавантаження у зв`язку із поданням необґрунтованих або безпідставних позовів та апеляційних і касаційних скарг.

Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI. Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина 2 статті 3 цього Закону).

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI визначено розмір ставки судового збору за відповідними об`єктами справляння судового збору зокрема, за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів зазначає, що вищевказані положення Закону стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 сформулювала правову позицію у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, про те, що положення ст. 4 Закону № 3674-VI «стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.».

Висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у господарській справі, проте Закон № 3674-VI у цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції.

У силу приписів пункту 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Тому, під час розгляду цієї справи мають враховуватися висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 13.04.2022 у справі № 204/827/17, від 09.02.2023 у справах № 380/22710/21 та № 120/3532/21-а, ухвалі від 08.05.2023 у справі №480/8876/20, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону №1402-VIII враховуються апеляційним судом.

Оскільки застосування положень Закону № 3674-VI у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу уже вирішено Великою Палатою Верховного Суду, відтак під час розгляду справи №300/2900/21 підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати.

Таким чином, доводи заявника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції статті 132 КАС України, положень Закону №3674-VI та неврахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі №520/9769/19 є необґрунтованими.

Суд також звертає увагу, що законодавством встановленні додаткові механізми, спрямовані на гарантування для особи доступу до правосуддя (стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб), а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Основного Закону України) шляхом надання права на зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат, а також на відшкодування (повернення) сплаченого судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 133 цього Кодексу суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Також колегія суддів враховує, що суддею-доповідачем в ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2023 вже вирішувалося клопотання із посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.05.2022 у справі №520/9769/19, які відхилені відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2018 у справі № 915/955/15, постанови Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 320/5719/19, ухвали Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 554/6586/16-а судовий збір підлягає сплаті відповідно до норм чинного законодавства за подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 КАС України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі № 300/2900/21 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Н. В. Ільчишин
судді Р. Й. Коваль
В. В. Гуляк