Справа № 490/8406/21
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 р.м. ОдесаСправа № 490/8406/21

Перша інстанція: суддя Гуденко О.А.,

повний текст судового рішення

складено 06.02.2023, м. Миколаїв

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Управлінню патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 № 716738 від 15 вересня 2023 року.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2023 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що апелянта не повідомлено про розгляд даної справи в суді першої інстанції, а як наслідок він не мав можливості виконати покладений на нього обов`язок з доведення правомірності прийнятої постанови.

При цьому, на переконання апелянта, позивача у межах спірних правовідносин правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за наслідком виявлення поліцейським факту вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що у межах спірних правовідносин поліцейським не порушено процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 вересня 2021 року, керуючи автомобілем BentleyBentayga ( НОМЕР_1 ), що здійснював рух по автодорозі М-05 Київ-Одеса, ОСОБА_1 рухався із швидкістю 183 кілометри за годину, чим перевищив встановлені обмеження руху більш ніж на 73 кілометри за годину.

Зазначений факт зафіксовано інспектором патрульної поліції за допомогою технічного приладу TruCam.

За наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції серії ДПО18 № 716738 від 15 вересня 2021 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 122 КУпАП, а також накладено штраф, розміром 1700,00 грн.

Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень належним чином не доведено факту вчинення позивачем спірного правопорушення, з чим не погоджується колегія суддів , з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пп. «б» п. 12.9 ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, частина друга статті 44-3, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно п. 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 № 716738 від 15 вересня 2023 року.

Оскаржуваною постановою встановлено, шо позивачем перевищено встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, а тому ним вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги у даній справі, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що Управлінням патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції не доведено правомірності оскаржуваної постанови належними та допустимими доказами.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

При цьому, колегія суддів враховує, що зібрані матеріали справи не містять доказів вручення Управлінню патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції копії позовної заяви, копії ухвали про відкриття провадження та будь-яких сповіщень про розгляд даної справи до закінчення її розгляду.

Тобто, Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції фактично не приймало участі у розгляді даної справи, а як наслідок не могло виконати свого обов`язку щодо доведення правомірності оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2023 року та прийняти у справі нове рішення.

В свою чергу, перевіряючи наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, апелянтом повідомлено апеляційний суд про неможливість надання відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейського, який здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення, так як строк зберігання відповідних відеозаписів скінчився згідно п. 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Неможливість надання суб`єктом владних повноважень відповідних відеозаписів, на переконання колегії суддів, не є виною суб`єкта владних повноважень та є наслідком вищеописаних порушень норм процесуального права, допущених судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Між тим, з аналізу вищевикладених положень КУпАП вбачається, що питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню саме під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення.

В даному випадку, за відсутності вищезазначених доказів на даній стадії спірних правовідносин, варто враховувати, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу, а саме безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, колегія суддів враховує, що факт руху дорогою загального користування автомобіля позивача Bentley Bentayga зі швидкістю 183 кілометри за годину (на 73 кілометри за годину більше дозволених 120 кілометрів за годину) встановлено поліцейським за допомогою лазерного вимірювача швидкості TRUCAM ТС000735.

При цьому, як вбачається із наданих сторонами пояснень, в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейським досліджено на місці вчинення спірного правопорушення покази лазерного вимірювача швидкості TRUCAM ТС000735, яким зафіксована швидкість автомобіля позивача в момент його руху.

З іншого боку, позивач не заперечує факту своєї участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки його транспортного засобу.

При цьому, колегія суддів зазначає про відсутність у зібраних матеріалах справи будь-яких доказів, якими можливо спростувати зафіксовані в оскаржуваній постанові показники швидкості автомобіля позивача.

Враховуючи викладене, колегією суддів не встановлено обґрунтованих підстав вважати зафіксовані в оскаржуваній постанові показники швидкості автомобіля позивача недостовірними.

Між тим, щодо доводів позивача про допущені поліцейським порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, відповідно до вищевикладених положень КУпАП, правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Тому, внаслідок виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейським правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення відповідного правопорушення.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що йому не надано можливості реалізувати свого права на отримання юридичної допомоги, так як позивачем не доведено, що він дійсно намагався скористатися послугами адвоката на місці вчинення спірного правопорушення та вчиняв з цією метою будь-які дії.

Також, з аналогічних підстав, колегія суддів не приймає доводів позивача про неправильне встановлення поліцейським лазерного вимірювача швидкості TRUCAM.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, колегія суддів вважає скасувати оскаржуване рішення та прийняти у справі нове рішення, яким залишити без задоволення позовні вимоги у даній справі.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 317 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2023 року - скасувати, прийнявши у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян