Справа № 202/7475/22
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2023 року м. Дніпросправа № 202/7475/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року(суддя 1-ї інстанції Михальченко А.О.) в адміністративній справі №202/7475/22 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Буряка Руслана Івановича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

14.10.2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Буряка Руслана Івановича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано незгодою з оскарженою постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки позивач не є особою, що не мала права керувати транспортним засобом, та має дійсне посвідчення водія.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не вірно застосовано норми законодавства, та не надано належної оцінки доводам відповідача щодо встановленого порушення позивачем.

Позивач не скористався правом подання відзиву.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 781387, яка винесена 17.08.2022 інспектором УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Буряком Р.І., 17.08.2022 о 22 год. 25 хв. у м. Дніпрі, по вул. Космічна, в районі будинку 21 водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Ford Fiesta», д/н НОМЕР_1 , не маючи прав керувати транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України. Вказаною постановою водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 грн.

Позивач не погоджуючись з постановою звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що з наданих доказів не знайшло підтвердження порушення позивачем п.2.1 «а» ПДР України та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову, з таких підстав.

Положеннями ст.14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із вимогами п. 2.4. «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР України.

Пунктом 2.1«а» ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 2 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як свідчать встановлені обставини справи, під час зупинки інспектором поліції 17.08.2022 о 22 год. 25 хв. позивача, останній не мав при собі посвідчення водія. Відповідно постанови, позивача визнано таким, що не має права керувати транспортним засобом, та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

Матеріали справи містять копію посвідчення водія НОМЕР_2 , із зазначенням дати видачі - 17.08.2022 ТСЦ 1241 відповідно до якого категорія "В" дійсна з 17.08.2022р., а отже є вірними висновки суду першої інстанції, що з поданої суду копії посвідчення водія станом на 17.08.2022 позивач мав право керування транспортними засобами категорії "В".

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС, а відповідач здійснюваав перевірку у базі відповідної інформацію стосовно позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою КМУ від 08.05.1993р. №340 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511, (далі Порядок).

Вказаним Порядком регламентовано видача і обмін посвідчення водія.

Так відповідно до п. 21 Порядку, посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення.

Відповідно до п.23 Порядку, посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або тимчасового посвідчення громадянина України, або посвідки на постійне проживання, або посвідки на тимчасове проживання, або посвідчення біженця, або посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, чи пред`явлення одного із зазначених документів в електронній формі засобами Порталу Дія та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення.

Інформація про видане посвідчення водія вноситься працівником територіального сервісного центру МВС до Єдиного державного реєстру МВС.

Враховуючи вказані приписи, дійсно, саме до відповідної бази МВС вноситься інформація про видане посвідчення.

Проте відповідач не зазначив в оскарженій постанові про те, що була відсутня інформація у базі МВС про видане водійське посвідчення на ім`я позивача на дату складання спірної постанови, а також не надав суду такі докази, станом на 17.08.2022р.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявністьь підстав для задоволення позову, а отже підстав для його скасування не вбачається.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року в адміністративній справі №202/7475/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак