Справа № 160/6174/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2023 року справа № 160/6174/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі № 160/6174/23 (суддя Сидоренко Д.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання незаконними та скасування наказі, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 03.03.2023 року №92о/с, яким позивача переведено для подальшого проходження служби до ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

- визнати незаконним та скасувати витяг з наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 03.03.2023 року №92о/с, в якому міститься інформація про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, який є похідним від наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 03.03.2023 року №92о/с;

- поновити ОСОБА_1 на службі в відділі оперативних розробок Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, з 03.03.2023 року;

- стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.03.2023 року по день ухвалення рішення суду про поновлення на службі, із розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 765,38 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

04.04.2023 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити дію наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 03.03.2023 року №92о/с, яким позивача переведено для подальшого проходження служби до ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що наказ прийнято без належних правових підстав та з порушення трудового законодавства, він містить очевидні ознаки протиправності.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач через свого представника - адвоката Морозова В.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким забезпечити адміністративний позов.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам та обґрунтуванням позивача щодо очевидної протиправності спірного наказу.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві стверджує, що суд ухвалив законне рішення про відмову у вжитті заходів забезпечення позову. Наполягає, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення і вирішує позовні вимоги до розгляду справи судом по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги позивача, просив залишити оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши позивача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновків, що скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

За приписами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

Суд апеляційної зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Необхідність забезпечення позову мотивується позивачем очевидною протиправністю наказу, що оскаржується позивачем - наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 03.03.2023 року №92о/с, яким позивача переведено для подальшого проходження служби до ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції вказав, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення і вирішує позовні вимоги до розгляду справи судом по суті. Очевидна протиправність наказу, що оскаржується, має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування (прийнято неповноважним органом, з перевищенням наданих повноважень тощо).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та звертає увагу, що апелянтом не доведено існування обставин, визначених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України для забезпечення позову.

Позивач посилається на очевидність ознак протиправності наказу від 03.03.2023 року №92о/с відповідача, тобто на обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та наявність яких має встановлюватися судом під час розгляду адміністративної справи, та ухвалення рішення по суті заявлених позовних вимог, тому таке обґрунтування вимог заяви є безпідставним.

Згідно витягу з наказу від 03.03.2023 року №92о/с, майора поліції ОСОБА_1 із 06.03.2023 року переведено для подальшого проходження служби до ГУ НП в Харківській області.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові у справі №800/521/17 від 28.03.2018 року, позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. У разі задоволення такої заяви позивача суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з правильним застосуванням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування оскарженої ухвали відсутні.

Керуючись п.1ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі № 160/6174/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак