Справа № 120/2312/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 р. Справа № 120/2312/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну за позовом державного підприємства "Уладівський спиртовий завод" до Головного управління ДПС у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

09.03.2023 до суду надійшла позовна заява державного підприємства "Уладівський спиртовий завод" (далі ДП "Уладівський спиртзавод") до Головного Управління ДПС України у Вінницькій області про:

- визнання протиправними дій відповідача в частині ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькій області висновків про повернення позивачу з Державного бюджету України надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 551 155,83 грн та з податку з чистого доходу у сумі 317 345,82 грн на підставі заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань від 29.11.2022 за №№ 36930879, 36931135;

- зобов`язання відповідача прийняти висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 551 155,83 грн та з податку з чистого доходу у сумі 317 345,82 грн на підставі заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань від 29.11.2022 за №№ 36930879, 36931135 та надати його до виконання в Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 27.09.2022 № 847 прийнято рішення про припинення ДП "Уладівський спиртзавод" шляхом його ліквідації. На виконання цього наказу голова ліквідаційної комісії Каляткін Д.О. 29.09.2022 вніс до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про перебування підприємства в стані припинення, а також 29.11.2022 звернувся до відповідача із заявами від 29.11.2022 про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань (реєстраційні номери 36930879 та 36931135), які не були розглянуті.

Відтак, вважаючи протиправними дії відповідача щодо неподання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Вінницькій області висновків про повернення позивачу надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 551 155,83 грн та з податку з чистого доходу у сумі 317 345,82 грн, позивач за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 14.03.2023 позовну заяву ДП "Уладівський спиртзавод" залишено без руху з підстав невідповідності вимогам статті 160 КАС України. Судом встановлено, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 5368,00 грн, тоді як розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання відповідного адміністративного позову, становить 13 027,52 грн. Таким чином, позивач не доплатив судовий збір в сумі 7659,52 грн.

21.03.2023 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію про сплату судового збору у вищезазначеному розмірі.

Ухвалою суду від 23.03.2023 відкрито провадження у справі за позовом ДП "Уладівський спиртзавод" та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.04.2023 поштою до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що позивач помилково заявив до повернення частину чистого прибутку (доходу) державного підприємства в сумі 317345,82 грн, тоді згідно з обліковими даними за ДП "Уладівський спиртзавод" рахується переплата в сумі 317 305,00 грн. При цьому така переплата викникла у зв`язку зі сплатою до бюджету частини чистого прибутку в сумі 403 518,00 грн на підставі пладітжного доручення № 5444 від 15.05.2017, яке зараховано в сплату зобов`язань I кварталу 2017 року по терміну до 20.05.2017.

Щодо повернення 551 155,83 грн з платежу "податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності", то в цій частині відповідач спірну суму не заперечує, але вказує на те, що відповідна переплата виникла у підприємства ще 10.03.2016, тоді як заяву про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань платник податків може подати до контролюючого органу не пізніше 1095 дня, що настає за днем виникнення переплати.

Таким чином, відповідач вважає свої дії правомірними, а вимоги позивача необґрунтованими.

18.04.2023 поштою до суду надійшли пояснення третьої особи, у яких Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області зазначає, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Разом з тим від Головного управління ДПС у Вінницькій області не надходило висновків про повернення ДП "Уладівський спиртзавод" надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 551 155,83 грн та з податку з чистого доходу у сумі 317 345,82 грн.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши доводи сторін на підтримку своїх вимог і заперечень та пояснення третьої особи, суд при вирішенні спору керується такими мотивами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. пп. 16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно із пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

В силу положень п.п. 43.1-43.4 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

За правилами, установленими п. 43.5 ст. 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Порядком про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі Порядок № 787), визначено алгоритм дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань.

Відповідно до п. 3 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті, перерахування компенсації здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті, перерахування компенсації здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я головного управління Казначейства, або поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку, вказані у заяві платника (його довіреної особи).

Відповідно до п. 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування компенсації здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Таким чином, необхідною обставиною для повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках податкового органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється контролюючими органами, є факт ухвалення податковим органом висновку про повернення надмірно сплачених сум податку.

Взаємовідносини територіальних органів Державної податкової служби України її територіальних органів та територіальними органами Державної казначейської служби України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України регламентуються Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 № 60 "Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені" (далі Порядок № 60).

Відповідно до п. 1 розділу 1 Порядку № 60 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються територіальним органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку (далі податкова декларація)), поданої до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Заява може бути подана платником до територіального органу ДФС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Відповідно до п. 2 розділу 1 Порядку № 60 у заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються:

на поточний рахунок платника податку в установі банку;

на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету;

у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.

Таким чином, зміст вищенаведених норм дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 1) відсутність у такого платника податкового боргу; 2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 ПК України.

Водночас за наслідками подання відповідної заяви орган ДПС у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету.

При цьому поверненню підлягають грошові кошти, що обліковуються за платником податку як переплата з обов`язкових платежів, за умови подання заяви про повернення коштів на рахунок платника податків у визначений законом строк.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від від 05.02.2019 у справі № 826/7672/17, від 05.03.2019 у справі № 814/3233/15, від 18.06.2019 у справі № 826/3490/18 та інших.

Судом встановлено, що 29.11.2022 позивач у відповідності до положень Податкового кодексу України звернувся до відповідача із заявами від 29.11.2022 (реєстраційні номери 36930879 та 36931135) про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 551 155,83 грн та з податку з чистого доходу у сумі 317 345,82 грн.

На час звернення до податкового органу із відповідними заявами про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань у позивача був відсутній податковий борг, що відповідачем не заперечується.

Крім того, немає у відповідача також зауважень щодо правильності оформлення таких заяв. В будь-якому разі, під час розгляду справи відповідач на це не посилався.

Разом з тим, як видно зі змісту відзиву на позовну заяву, відповідач вказує на порушення позивачем визначеного законом строку для подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.

Оцінюючи доводи відповідача в цій частині суд враховує, що питання строків давності та їх застосування у податкових правовідносинах регулюються статтею 102 ПК України.

Так, відповідно до п. 102.5 ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Однак необхідно врахувати, що згідно із Законом України від 17.03.2020 № 533-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 52-2 такого змісту (частина четверта):

на період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом України від 13.05.2022 № 591-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 29.05.2020, а абзаці десятому пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX слова та цифри "по 31 травня 2020 року" замінено цифрами та словами "2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Таким чином, відповідно до положень абзацу десятого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України у редакції, чинній з 29 травня 2020 року, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, в тому числі строк, визначений пунктом 102.5 цієї статті, для подання платником податків заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із наступними змінами), з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19) на території України установлено карантин, який безперервно триває з 19.12.2020 і дотепер. Водночас до цього дія карантину на територію України була встановлена постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Судом встановлено, що заявлена позивачем до повернення переплата з податку з чистого доходу в сумі 317 345,82 грн виникла 15.05.2017 у зв`язку з перерахуванням ДП "Уладівський спиртзавод" до бюджету частини чистого прибутку за I квартал 2017 в розмірі 403 518,00 грн. (платіжне доручення № 5444 від 15.05.2017).

Вказана обставина визнається відповідачем та підтверджується як поясненнями третьої особи, так і наявними у матеріалах справи доказами, а саме: Розрахунком частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними підприємствами та їх об`єднаннями, за I квартал 2017 року від 17.04.2017, копією вищезазначеного платіжного доручення № 5444 від 15.05.2017 та відомостями з ІКП з платежу "частина чистого прибутку (доходу) державного підприємства", згідно з якими станом на 20.05.2017 за ДП "Уладівський спиртзавод" обліковується переплата в сумі 403 518,00 грн.

Отже, станом на дату набрання чинності Законом № 533-ІХ 18.03.2020 у будь-якому разі не сплинув встановлений пунктом 102.5 статті 102 ПК України 1095-денний строк для подання позивачем заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань із податку з чистого прибутку підприємства.

Відповідач зазначає, що внаслідок зменшення позивачем задекларованих зобов`язань за результатами діяльності за I півріччя, за 9 місяців 2017 року та за 2017 рік, фактична сума переплати складає не 317 345,82 грн, як заявлено до відшкодування, а 317 305,00 грн, тобто на 40,82 грн менше. Втім, суд зауважує, що ця обставина не може бути підставою для відмови у поверненні платнику податків надміру сплачених грошових зобов`язань, а виключно для зменшення суми повернення, із наведенням контролюючим органом відповідного пояснення таких своїх дій.

Заявою № 36930879 від 29.11.2022 позивач також заявив до повернення із бюджету надміру сплачені грошові зобов`язання з податку на прибуток в сумі 551 155,83 грн, зазначивши при цьому, що така сума була сплачена 15.05.2018.

Поряд з цим, як зазначає відповідач та підтверджується витягом з ІКП з податку на прибуток, станом на 01.01.2016 переплата ДП "Уладівський спиртзавод" складала 97 904,83 грн та збільшилась відповідно до самостійно поданої декларації з податку на прибуток за 2015 рік № від 26.02.2016, у зв`язку із зменшенням зобов`язань на суму 502 742,00 грн по терміну сплати 10.03.2016.

Відтак переплата виникла згідно з поданою декларацією і, як видно з даних ІКП, станом 10.03.2016 становила 627 261,83 грн.

В подальшому, з врахуванням самостійно задекларованих зобов`язань та сплатою податку протягом 2016 та 2017 років, станом на 01.01.2017 переплата становила вже 527 195,83 грн, а станом на 31.03.2018 551 155,83 грн.

Факт відсутності від позивача будь-яких сплат до бюджету за кодом бюджетної класифікації 11020100 "авансовий внесок податку на прибуток" за період з 2018 року до 23.04.2023 також підтверджує у своїх поясненнях третя особа.

Верховний Суд у постановах від 18.06.2019 у справі № 826/3490/18 та від 27.04.2020 у справі № 640/7371/19 сформував висновок, відповідно до якого датою виникнення надміру сплаченої суми в розумінні пункту 43.3 статті 43 ПК України вважається саме дата подання податкової декларації за звітний період, а не дата фактичного перерахування авансових внесків до Державного бюджету (дата відповідних платіжних доручень).

А у постанові № 640/18626/21 від 15.02.2023 Верховний Суд зазначив, що норми Податкового кодексу України не ставлять платника податків у залежність звертатися із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань лише після підтвердження таких зобов`язань у судовому порядку. Крім того, положення статті 43 ПК України не визначають таких підстав для відмови у наданні висновку про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, як наявність неузгоджених податкових зобов`язань. Відповідно, право на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань виникає у платника саме після подання податкової декларації з податку на прибуток підприємств, оскільки лише після подання останньої сплачені кошти отримали статус надміру сплачених грошових зобов`язань.

З огляду на викладене суд частково погоджується із доводами відповідача щодо недотримання позивачем під час подання заяв від 29.11.2022 за № 36930879 та № 36931135 встановленого законом строку для подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.

Разом з тим суд враховує, що наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 321/35943 від 15.03.2021,затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків і зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до положень підпункту 7 підрозділу 2 розділу III вказаного Порядку передбачено, що в інформаційній системі щодекадно формується Журнал сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху.

Журнал сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, є доступним підрозділам, що здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, контрольно-перевірочні заходи, погашення боргу, адміністративне та судове оскарження.

Підрозділи, які здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, погашення боргу, контрольно-перевірочні заходи, судове оскарження не пізніше двох робочих днів після формування Журналу сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, підтверджують повноту відображення в інформаційній системі первинних показників за напрямами роботи шляхом встановлення відповідної відмітки.

На записи, щодо яких у Журналі сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, встановлено відповідні відмітки, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівників (заступників керівників) зазначених структурних підрозділів.

Записи, щодо яких в Журналі сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, накладено кваліфіковані електронні підписи керівників (заступників керівників) структурних підрозділів територіального органу ДПС, які здійснюють облік платежів, адміністрування платежів, погашення боргу, контрольно-перевірочні заходи, судове оскарження, автоматично вносяться до Журналу підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху та підлягають списанню.

На підставі наявних записів у Журналі підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху та підлягають списанню, підрозділ, що здійснює облік платежів, формує засобами інформаційної системи рішення керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, про списання підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху.

На кожне сформоване засобами інформаційної системи рішення керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, про списання підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, накладається кваліфікований електронний підпис керівника територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Рішення керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, про списання підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, на які здійснено накладання кваліфікованого електронного підпису керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, та кваліфікованої електронної печатки такого органу, автоматично вносяться до Реєстру прийнятих рішень.

Підрозділ, що здійснює облік платежів, на підставі рішення керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, про списання підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, списує відповідну суму.

Після проведення в інформаційній системі рішення керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, підрозділ, що здійснює облік платежів, проводить перевірку відповідності списаної суми в ІКП (сума, розрахункові операції тощо).

Отже, нормами чинного законодавства на контролюючий орган покладено обов`язок вести облік грошових зобов`язань платників податків, що обліковуються більше 1095 календарних днів, та передбачено списання за рішенням керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС тієї суми переплати, що обліковується в інтегрованій картці понад встановлені законом строки.

Натомість відповідач, заперечуючи право позивача на отримання надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 551 155,83 грн у зв`язку із порушенням строку для подання відповідної заяви (1095 дня, що настає за днем виникнення переплати), в ході розгляду справи з наданням належних й допустимих доказів не довів, що зазначена сума переплати обліковується як така, що підлягає списанню, або що відносно цієї суми переплати вже прийнято рішення про її списання.

Крім того, суд враховує, що в силу приписів абзацу п`ять пункту 5 розділу III Порядку № 60 у разі якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абзацами другим-четвертим цього пункту, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

Однак з матеріалів справи не вбачається, що за наслідками розгляду заяв позивача про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 551 155,83 грн та з податку з чистого доходу у сумі 317 345,82 грн відповідач надав письмову відмову у поверненні коштів з бюджету із зазначенням підстав та обґрунтувань для відмови.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що Головне управління ДПС у Вінницькій області, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, неналежно розглянуло заяви ДП "Уладівський спиртзавод" від 29.11.2022 за № 36930879 та № 36931135, а відтак допустило протиправну бездіяльність щодо розгляду цих заяв, зокрема не направило позивачу письмового повідомлення про відмову у поверненні коштів з бюджету.

Разом з тим, за наслідками розгляду справи суд не вбачає достатніх правових підстав для покладення на відповідача обов`язку прийняти висновок про повернення підприємству надміру сплачених грошових зобов`язань та надати такий висновок до виконання в Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області. Адже, по-перше, як уже зазначалося вище, контролюючий орган не дотримався процедури розгляду відповідного звернення платника податків і належним чином не оформив відмову у поверненні спірних коштів із зазначенням чітких обґрунтував для цього, які б могли бути предметом судового розгляду, а, по-друге, при вирішенні цієї справи судом встановлено обставини, які не дають можливості стверджувати, що позивач має право на повернення усіх спірних сум грошових зобов`язань, що були заявлені до відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні та конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією та законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їхнє порушення.

За своїм змістом термін "порушене право", який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір суд має пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність порушення його прав та охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача, зокрема наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Окрім того, суд враховує положення частини четвертої статті 245 КАС України, згідно з якими у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно з ч. 1 ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У справі "Ruiz Torija v. Spain", рішення від 9 грудня 1994 року, ЄСПЛ звернув увагу на те, що статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Тому питання про те, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Також за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши ключові доводи та аргументи сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов ДП "Уладівський спиртзавод" підлягає частковому задоволенню у спосіб визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо розгляду заяв позивача від 29.11.2022 за №№ 36930879, 36931135 про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та зобов`язання відповідача повторно розглянути такі заяви з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.

Водночас у задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас частиною восьмою статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, незважаючи на часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 13 027,52 грн.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо розгляду заяв державного підприємства "Уладівський спиртовий завод" від 29.11.2022 за №№ 36930879, 36931135 про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 551 155,83 грн та з податку з чистого доходу у сумі 317 345,82 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області повторно розглянути заяви державного підприємства "Уладівський спиртовий завод" від 29.11.2022 за №№ 36930879, 36931135 про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 551 155,83 грн та з податку з чистого доходу у сумі 317 345,82 грн, з урахуванням висновків суду за наслідками розгляду цієї справи.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь державного підприємства "Уладівський спиртовий завод" сплачений при зверненні до адміністративного суду судовий збір в розмірі 13 027 (тринадцять тисяч двадцять сім гривень) 52 копійки.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: державне підприємство "Уладівський спиртовий завод" (, місцезнаходження: вул. Некрасова, 1, с. Уладівка, Літинський район, Вінницька область, 22320);

2) відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

3) третя особа на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018).

Повне судове рішення складено 02.06.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович