Справа № 260/251/23
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/251/23 пров. № А/857/4719/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі № 260/251/23 (головуюча суддя Калинич Я.М., м. Ужгород, повне судове рішення складено 06 лютого 2023 року) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону ім. Героїв Карпатської Січі (військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив: а) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін), які полягають в незаконному утримані (стягненні) із грошового забезпечення та інших виплат належних при звільненні ОСОБА_1 у складі: посадового окладу у розмірі 6200 грн; окладу за військовим званням у розмірі 1410 грн; надбавки за вислугу років у розмірі 3044 грн; надбавки за таємність у розмірі 930 грн; надбавки за особливі умови проходження служби у розмірі 6392,40 грн; премії у розмірі 10080 грн; премії у розмірі 11160 грн; додаткової премії у розмірі 560 грн; додаткової премії у розмірі 620 грн; індексації у розмірі 1284,80 грн, на загальну суму 41677,2 грн.

б) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) здійснити виплату належного ОСОБА_1 грошового забезпечення в сумі 41677,2 грн.

Рішенням від 06 лютого 2023 року закарпатський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що при звільненні позивача було здійснено відрахування з його грошового забезпечення на суму 41 681,20 грн, що підтверджується, розрахунковим листом. При цьому у розрахунковому листі відображено інформацію про нарахування позивачу у вересні 2022 року в сумі 150888,86 грн, утримання та компенсацію ПДФО в сумі 27160,02 грн, утримання військового збору 2 263,26 грн і тут же утримано знову таки суму 150888,86 грн та перерахунок на картку ПриватБанку 148 6325, 60 грн.

Однак позивачу зараховано по картці 29.09.2022 від військової частини кошти в сумі 128 533, 37 грн.

Також, 13.09.2022 позивачу зараховано по картці від військової частини кошти в сумі 20 093, 23 грн, що, з урахуванням посадового окладу за 19 днів вересня 2022 року є грошовим забезпеченням за вересень місяць.

Вважає, що шляхом проведених маніпуляцій відповідач протиправно не доплатив позивачу 41 681, 20 грн.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги за їх безпідставністю, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суд першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №340-АГ від 07.07.2022 року Про внесення змін до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.07.2022 №327-АГ позивача було усунуто від виконання службових обов`язків з 05.07.2022 року, та в свою чергу з 06.07.2022 року такому припинено нарахування всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №390-АГ від 03.08.2022 року Про результати службового розслідування ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оголошено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №398-АГ від 04.08.2022 року Про скасування пункту 6 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.07.2022 №327-АГ було скасовано усунення від виконання службових обов`язків на виконання вимог частини п`ятої статті 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у зв`язку із притягненням військовослужбовців, які вчинили правопорушення, до дисциплінарної відповідальності.

Згідно витягу з Наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Імені героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України №659-ОС від 19.09.2022 року підполковника ОСОБА_1 , начальника прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Лужанка) головного оперативно-розшукового відділу, звільненого з військової служби у запас наказом начальника Західного регіонального управління від 12 вересня 2022 року №346-ОС за підпунктом г (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, без права носіння військової форми одягу, був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Позивач переконаний, що відповідач незаконно утримав належне йому грошове забезпечення та виплати, належні у зв`язку зі звільненням, чим порушив його права на отримання грошового забезпечення та інших виплат у законодавчо визначеному розмірі, у зв`язку з чим звернувся за захистом своїх порушених прав з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався тим, що з урахуванням періоду, на який позивача було усунуто від виконання службових обов`язків, та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність, відповідач правомірно утримав відповідні суми з грошового забезпечення позивача. На переконання суду, у спірних відносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1-ч.3 ст.2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут Збройних Сил України).

Положеннями ч.1 ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Судами встановлено, що перед звільненням з військової служби в запас, позивача було усунуто від виконання службових обов`язків на відповідний період та, в подальшому, притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Вказані обставини також вплинули на розмір виплачених позивачу сум, належних йому при звільненні.

В розрізі спірних правовідносин, а саме неправомірного утримання, на думку позивача, грошового забезпечення в розмірі 41 677, 20 грн при звільненні, колегія суддів вважає за необхідне керуватися нормами Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 25.06.2018 №558.

Так, пунктом 5 глави 1 розділу I вказаної Інструкції розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний місяць, а за декілька днів, визначається, ураховуючи кількість календарних днів у цьому місяці.

Військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, з наступного після усунення від виконання службових обов`язків дня за період, протягом якого вони не виконували обов`язків за посадами, виплачуються посадові оклади, оклади за військовими званнями та надбавка за вислугу років (пункт 1 глави 5 розділу V Інструкції №558).

У разі скасування наказів про усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків, якщо за результатами службового розслідування підстави для прийняття такого рішення не підтвердилися, за період, протягом якого вони не виконували обов`язків за посадами, виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, яких вони у зв`язку з усуненням від виконання службових обов`язків не отримували.

Пункт 6 глави 14 розділу III наказу Міністерства внутрішніх справ Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України передбачає, що начальник (командир) органу Держприкордонслужби позбавляє військовослужбовців премії повністю у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, позбавлення військового звання (за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до органу Держприкордонслужби надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення начальником (командиром) вищого рівня).

З матеріалів справи, а саме - наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №340-АГ від 07.07.2022, колегія суддів вбачає, що ОСОБА_1 був усунутий від виконання службових обов`язків з 05.07.2022, та відповідно з 06.07.2022 йому припинено нарахування всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №390-АГ від 03.08.2022 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оголошено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Накази Адміністрації Державної прикордонної служби України №340-АГ від 07.07.2022 та №390-АГ від 03.08.2022 позивач не оскаржував. Доказів протилежного судам не надано.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №398-АГ від 04.08.2022 скасовано усунення позивача від виконання службових обов`язків на виконання вимог частини п`ятої статті 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у зв`язку із притягненням військовослужбовців, які вчинили правопорушення, до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, ОСОБА_1 був усунутий від виконання службових обов`язків у період з 05.07.2022 по 04.08.2022, за який йому не нараховувалися щомісячні додаткові види грошового забезпечення.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Імені героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України №659-ОС від 19.09.2022 позивач був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

З особистої картки на грошове забезпечення ОСОБА_1 за 2022 рік колегія суддів вбачає, що позивачу у вересні місяці, за виключенням обов`язкових відрахувань, було нараховано 150888,86 грн, в тому числі компенсацію невикористаної щорічної відпустки (26780,76 грн), компенсацію невикористаної додаткової відпустки як участинку бойових дій (111090,56 грн), додаткову винагороду (4000 грн).

Така ж сума «всього нараховано» зазначена і у розрахунковому листі за вересень 2022 року.

Вказаний розрахунковий лист містить також суми окремих складових грошового забезпечення позивача лише за вересень місяць. Зокрема, розмір окладу позивача зазначено з розрахунку фактично відпрацьованого часу 19 днів в сумі 3926, 67, та з розрахунку 30 к.д. 6200 грн. Оскільки позивач не відпрацював 30 к.д., вказана сума повного окладу 6 200 грн у наступному рядку зазначена зі знаком «-». У такий самий спосіб відображено й суми окладу за військове звання (19 к.д. 893 грн, 30 к.д. 1410 грн, 30 к.д. «-1410») та інші складові.

Тобто нарахуванню та виплаті позивачу за вересень 2022 року підлягали складові грошового забезпечення, розраховані лише за відпрацьовані 19 к.д., а не 30. А тому помилковим вважає колегія суддів позицію позивача про те, що всі зазначені зі знаком «-« суми належали до виплати позивачу та були неправомірно утримані відповідачем.

Таким чином, у вересні 2022 року ОСОБА_1 було виплачено за 19 днів:

- посадовий оклад - 3926,67 грн; - оклад за військовим званням 893,00 грн; - надбавка за вислугу років - 1927,87 грн; - надбавка за таємність 589,00 грн; - надбавка за особливі умови проходження служби у розмірі - 4048,52 грн; - премія 7068,00 грн; - додаткова премія 392,67 грн; індексація - 811,81 грн; додаткова грошова винагорода 4000,00 грн.

Також у вересні місяці позивачу було нараховано премію в сумі 10080,00 грн і додаткову премію в сумі 560, 00 грн та водночас відраховано у вказаних розмірах, оскільки такі виплати позивач отримав у серпні місяці місяці накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Загальна сума нарахувань при звільненні позивача становила 150888,86 грн, та така відображена і в розрахунковому листі за вересень 2022 року, і в особистій карті на грошове забезпечення за 2022 рік.

Також в особистій карті на грошове забезпечення у графі «вересень» вказано, що в банк Приват АТ перераховано 148625,60 грн.

Вказана сума була отримана позивачем, про що останній зазначає в апеляційній скарзі: 29.09.2022 128533,37 грн та 13.09.2022 20092,23 грн, разом - 148625,60 грн.

Отже, з наведених вище обставин справи та з урахуванням періоду, на який позивача було усунуто від виконання службових обов`язків і накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність неправомірних дій відповідача при нарахуванні всіх належних позивачу при звільненні сум та, відповідно, прихованих маніпуляцій з такими сумами, внаслідок яких позивач, на його думку, недоотримав 41 677, 20 грн.

На переконання апеляційного суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А тому правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі № 260/251/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 02.06.2023