Справа № 340/8651/21(2-ап/340/36/22)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2023 року м. Дніпросправа № 340/8651/21(2-ап/340/36/22)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року в адміністративній справі №340/8651/21(2-ап/340/36/22) (головуючий суддя першої інстанції Кравчук О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 08.11.2021 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати неправомірними дії пенсійного органу щодо припинення виплати йому пенсії з 01.02.2020 року, та скасувати рішення відповідача про припинення виплати пенсії за віком від 22.06.2020 року №37;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру його пенсії з 01 лютого 2020 року з індексацією.

В обґрунтування позову зазначено, що протягом жовтня 2019 року - січня 2020 року відповідач виплачував пенсію в розмірі 7699,80 грн., з лютого 2020 року по травень 2020 року в розмірі 1638,00 грн.. 22 червня 2020 року відповідачем прийнято рішення №37 про припинення виплати пенсії позивачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з встановленням факту призначення пенсії на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Вважає таке рішення пенсійного органу необгрунтованим та таким, що належить скасуванню.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалите нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було застосовано ч.ч.1, 2 ст.46 Закону №1058-ІV. Вважає, що він не отримує пенсію з вини відповідача, а тому просить зобов`язати пенсійний орган поновити йому виплату пенсії з часу її припинення - 01.07.2020 року у розмір 7699,80 грн., виплативши її за минулий час з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Додатково повідомляє, що у 2018 році він досяг пенсійного віку, з вказаного часу не працює, відповідач з лютого 2020 року зменшив виплату його пенсії з 7699,80 грн. до 1638 грн., а з червня 2020 року припинив виплати зовсім.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з липня 2018 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 104-105).

30.08.2019 року ОСОБА_1 подав заяву до пенсійного органу про перерахунок пенсії та довідки про заробітну плату.

Пенсійним органом з 01 вересня 2019 року проведено перерахунок пенсії позивача, розмір якої збільшився до 7699,79 грн..

Позивач, вважаючи, що має право на виплату пенсії з липня 2018 року по серпень 2019 року включно у розмірі 7699,79 грн, звернувся з відповідною заявою до ГУ ПФУ в Кіровоградській області. На письмове звернення позивач отримав лист пенсійного органу від 13.09.2019 року про відмову в задоволенні заяви.

Не погоджуючись із відмовою у здійсненні перерахунку позивач оскаржив таку відмову до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі №340/2408/19 в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №340/2408/19 апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 закрито за заявою позивача.

Крім того, Третім апеляційним адміністративним судом 18 лютого 2020 року у справі №340/2408/19 внесено окрему ухвалу на ім`я начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для організації та проведення перевірки дотримання підлеглими службовими особами вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 22.05.2005, при прийнятті документів ОСОБА_1 за його заявою від 30.08.2019 про перерахунок пенсії (а.с.140-142).

На виконання окремої ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 року у справі №340/2408/19, якою поставлено під сумніви достовірності наданих ОСОБА_1 довідок, трудової книжки для зарахування страхового стажу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області було зроблено відповідні запити.

15.06.2020 року пенсійним органом отримано лист державної установи - управління Пенсійного фонду Російської Федерації, згідно якого ОСОБА_2 не був зареєстрований в системі індивідуального обліку Пенсійного Фонду Російської Федерації. В відомостях індивідуального обліку, які надавалися ООО «НКТ» відомості на ОСОБА_2 відсутні. (а.с.134).

На підставі отриманої інформації пенсійним органом 22 червня 2020 року прийнято рішення №37, яким ОСОБА_1 припинено виплату пенсії за відсутності страхового стажу, необхідного для виплати пенсії (а.с.95).

Не погодившись із рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив таке рішення до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що надані позивачем трудова книжка та довідки на підтвердження наявного трудового стажу викликають обґрунтовані сумніви у їх достовірності та є неспроможними для підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 .. Відтак, приймаючи рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Закону №1058-IV, ГУ ПФУ у Кіровоградській області діяло правомірно та у межах наданих йому повноважень. Так само, не підлягає задоволенню і похідна позовна вимога - щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з 01 лютого 2020 року з індексацією.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики від 08.06.2001 року №259/34/5, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок №637), пунктом 1 якої також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 2 Порядку №637).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Статтею 40 Закону №1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії з наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01.07.2000 року, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV (далі по тексту Порядок №22-1).

У додатку №1 до Порядку №22-1 передбачено, що в довідці про заробітну плату повинно бути зазначено назви первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якими можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено, що за бажанням пенсіонера у період до 01.01.2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01.07.2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У свою чергу, згідно з вимогами частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV первинним документом для фіксування господарської операції з нарахування заробітної плати є розрахункова відомість, а для фіксування операції з виплати заробітної плати у готівковій формі - платіжна відомість (відомість на виплату грошей або видаткова відомість). Вони є підставою для бухгалтерського обліку відповідних операцій нарахування та виплати заробітної плати.

Особовий рахунок використовується для акумуляції інформації про заробітну плату кожного працівника установи. На підставі первинних документів з обліку виробітку та виконаних робіт, відпрацьованого часу і вищевказаних документів на різні види виплат дані щодо кожного працівника фіксуються щомісячно в його особовому рахунку. Окрім зазначеної інформації в особовому рахунку здійснюється фіксація утримань, відрахувань та внесків із заробітної плати. В особовому рахунку також відмічається сума заборгованості працівників установи. В особовий рахунок вноситься інформація про відпустки та переміщення працівника. Особовий рахунок має характер накопичувального реєстру і відкривається на рік. На підставі даних минулого місяця, що внесені в особовий рахунок, та даних первинного обліку поточного місяця формується розрахунково-платіжна відомість.

Отже, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Так, судом першої інстанції встановлено, що матеріали пенсійної справи позивача містять довідки про заробітну плату ОСОБА_1 під час його роботи в ТОВ (ООО) «НКТ» (Російська Федерація, м.Тула), які були особисто надані позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для призначення і перерахунку пенсії за віком:

- довідка від 07.07.2018 року;

- довідка № 12 від 07.07.2018 року;

- довідка № 4 від 26.04.2019 року;

- довідка № 6 від 27.08.2019 року;

- довідка № 5 від 27.08.2019 року;

- довідка № 4 від 27.08.2019 року.

Дослідивши вказані довідки, відповідач встановив, що зазначені довідки видані ООО «НКТ», адреса якого вказана як АДРЕСА_1 . Довідки підписані керівником ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , головним бухгалтером Богатирьовою Е.А. Код ОГРН 743. В цих довідках зазначений період роботи ОСОБА_1 з січня 1996 року по липень 2018 року.

Проте, як зазначалось вище, за даними, розміщеними у відкритому доступі мережі Інтернет (сайт https://www.rusprofile.ru/) ООО «НКТ» (ОГРН НОМЕР_2 ) зареєстровано 25.07.2005 за адресою: м. Тула, вул. С. Перовской, 4. Станом на 27.08.2019 року (день видачі довідок № 4, № 5, № 6) Генеральним директором ООО «НКТ» з 23.10.2018 року значиться ОСОБА_4 , тобто інша особа.

Також, довідки підписані керівником ОСОБА_3 та Счатливенко В.С., однак у трудовій книжці ОСОБА_2 , яка видана 07.07.2018 року, запис про прийняття його на роботу 03.01.1996 року, переведення на посаду заступника директора по роботі з персоналом з 24.07.2009 року та звільнення з 07.07.2018 року підписані « ОСОБА_3 ». Трудова книжка НОМЕР_3 видана 07.07.2018 року та не містить підпису відповідальної особи за ведення трудових книжок.

Крім того, довідки № 4, № 5 та № 6 видані на бланку Додатку № 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, ОСОБА_1 надані довідки про період його роботи з 1995 року на підприємстві, яке зареєстровано лише у 2005 році. Довідки підписані особою, яка не була директором Товариства на момент їх видачі.

Згідно з частиною 3 статті 6 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, укладеної між Україною і РФ, обрахунок пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У випадку, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Абзацами 3, 4 пункту 4.3 Порядку № 22-1 регламентовано, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до Закону без урахування таких даних (пункт 4 додатку 6 «Пам`ятка пенсіонеру» до Порядку № 22-1).

Системний аналіз наведених норм свідчить, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами шляхом зазначення в довідці цих первинних документів, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Вказане кореспондується з правом органів Пенсійного фонду України проводити перевірку достовірності відомостей, але в чітко обумовлені строки. Встановлення строків обумовлено тим, що право особи на отримання пенсійних виплат у належному розмірі не може бути поставлено у залежність від сумнівів органів Пенсійного фонду України щодо обґрунтованості (достовірності) нарахувань заробітної плати.

Виявлена у подальшому недостовірність може бути усунена шляхом перерахунку пенсії.

Частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до приписів статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року №280 Пенсійний фонд України для виконання покладених на нього завдань має право: проводити планові, а у випадках, передбачених законом, позапланові перевірки у роботодавців та інших осіб бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб або для призначення пенсій, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок.

При цьому, у випадку виникнення сумніву щодо достовірності відомостей про умови роботи особи, яка претендує на отримання пенсії, чи правильності нарахування пенсії, згідно з частиною першою статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підпункту 5 пункту 6 Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України органи, що призначають пенсії, вправі проводити перевірки, в тому числі, щодо достовірності відомостей, зазначених в уточнюючих довідках.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №442/5949/16-а.

Як зазначалось вище, на виконання окремої ухвали Третього апеляційного адміністративного суду з метою перевірки достовірності наданих ОСОБА_1 довідок, відповідач скерував лист від 12.08.2019 року № 1 на адресу Пенсійного фонду Російської Федерації по Тульській області щодо підтвердження довідок про заробітну плату ОСОБА_1 ..

15 червня 2020 року відповідачем отримано лист від управління Пенсійного фонду рф, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не був зареєстрований в системі індивідуального обліку Пенсійного фонду рф. У відомостях індивідуального обліку, які надавалися ООО «НКТ» відомості стосовно ОСОБА_2 відсутні. Додатково було повідомлено, що ООО «Тульський строитель», ОРГН 068, було створено 05.12.1996 року. Звітність по даній організації з нарахуванням страхових внесків надавалась лише з другого кварталу 1997 року по четвертий квартал 1997 року. З 1998 року по 2000 рік звітність надавалась без нарахування страхових внесків. В подальшому звіти по даній організації не надавались. Керівник ООО «Тульський строитель» ОСОБА_5 (яким було підписано надані ОСОБА_1 довідки про заробітну плату від 14.02.2020 року та в дублікаті трудової книжки зроблено запис про звільнення з роботи ОСОБА_1 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Організація була виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф 23 жовтня 2017 року. В даних індивідуального (персоніфікованого) обліку рф, наданих на співробітників організації ООО «НКТ», відсутні відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.134).

Отже, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що надані позивачем трудова книжка та довідки на підтвердження наявного трудового стажу викликають обгрунтовані сумніви у їх достовірності та є неспроможними для підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 , та як наслідок і для перерахунку пенсії.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Положення вказаної статті є імперативними та розширенню чи тлумаченню не підлягають.

Таким чином, приймаючи рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 49 Закону №1058-IV, ГУ ПФУ у Кіровоградській області діяло правомірно та у межах наданих йому повноважень, як правильно зазначив і суд першої інстанції.

Щодо позовних вимог, які стосуються припинення виплати позивачу пенсії з 01.02.2020 року по 22.06.2020 року, то такі обставини матеріалами справи не підтверджено. Натомість, позивачу припинено виплату на підставі рішення відповідача про припинення виплати пенсії за віком від 22.06.2020 року №37, для визнання протиправним і скасування якого суд не знайшов правових підстав.

Вказані обставини позивачем не спростовано.

Колегія суддів зазначає, що не підлягає задоволенню і похідна позовна вимога про зобов`язання Головного Управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок розміру пенсії позивача з 01 лютого 2020 року з індексацією, про що правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено суду підстави для прийняття рішення про припинення виплати позивачу пенсії за віком.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки за приписами ч.1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, справа згідно із ч.4 ст.257 КАС України не відноситься до таких, які не можуть бути розглянуті за вказаними правилами, то судове рішення суду апеляційної інстанції згідно із п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року в адміністративній справі №340/8651/21(2-ап/340/36/22) залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року в адміністративній справі №340/8651/21(2-ап/340/36/22) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак