Справа № 500/1080/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1080/23

02 червня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Микулинецьке" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Микулинецьке" (надалі, позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області №3414/19-00-57 від 15 березня 2023 року щодо відмови Товариству з додатковою відповідальністю «Микулинецьке», , у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області внести до Єдиного державного реєстру платників єдиного податку відомості про Товариство з додатковою відповідальністю «Микулинецьке», , як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає прийняте відповідачем рішення щодо відмови Товариству з додатковою відповідальністю «Микулинецьке» у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік протиправним, не відповідає вимогам законодавства України та підлягає до скасування. Позивач вважає, що ним надіслано відповідачу усі необхідні звіти, передбачені приписами статті 298 Податкового кодексу України, у тому числі загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок. Позивач просить врахувати, що зазначення в декларації неправильного типу не стало підставою для її неприйняття податковим органом, а отже висновок відповідача про встановлення факту неподання ТДВ «Микулинецьке» станом на 20.02.2023 року загальної податкової декларації платника єдиного податку 4 групи щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок, є помилковим та не відповідає дійсним обставинам справи. Додатково зазначив, що з метою виправлення механічної описки ( в розділі "тип виду декларації" стоїть позначка 04 "звітна", тоді як повинна стояти позначка 01 "загальна") 21.02.2023 позивачем надіслано контролюючому органу загальну звітну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок разом з додатками, та квитанціями за №1 та №1 від 21.02.2023 відповідачем було підтверджено прийняття пакету звітів та висловлено зауваження щодо порушення вимог ст. ст. 49 п.49.18 ПК України стосовно граничного терміну подання звітності.

Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що при перевірці поданого пакету документів (з терміном подання не пізніше 20.02.2023) виявлено відсутність загальної податкової декларації з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок, що порушує вимоги п.п. 298.8.1 п.298.8 ст. 298 ПК України. Представник відповідача вважає, що загальна декларація була подана після граничного терміну (від 21.02.2023 №) не розглядалась як звітність для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку; податкове повідомлення - рішення не було сформовано, деклараціям від 20.02.2023 присвоєно статус "історія подання". На думку представника відповідача, позивач не скористався своїм правом щодо підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи на 2023 рік, не виконавши вимог щодо подання повного пакету документів, а саме: не подавши повний пакет документів для підтвердження статусу платника єдиного податку на 2023 рік (без загальної декларації та відомостей до неї) в термін визначений ПК України - не пізніше 20 лютого, в результаті чого отримало відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи на 2023 рік, про що було повідомлено 15.03.2023.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити даний позов повністю.

Частиною п`ятою ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю «Микулинецьке» () є платником єдиного податку четвертої групи з 2012 року. Основним видом діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (Код ВЕД 01.11).

10.03.2023 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області проведено камеральну перевірку поданої податкової звітності платника єдиного платника єдиного податку 4 групи за 2023 для підтвердження статусу платника єдиного податку ТДВ "Микулинецьке" на 2023 рік. За результатами проведеної перевірки складено Акт №1525/19-00-04-06/00704468, яким за результатами перевірки поданого ТДВ "Микулинецьке" 20.02.2023 пакету документів для щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи, виявлено несвоєчасне подання загальної податкової декларації платника єдиного податку 4 групи щодо всієї площі земельних ділянок, яких справляється податок при терміні подання не пізніше 20.02.2023 фактично подано 21.02.2023.

15.03.2023 Головним управлінням ДМ у Тернопільській області прийнято рішення №3414/19-00-57, яким відмовлено Товариству з додатковою відповідальністю "Микулинецьке" у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи.

Крім цього, листом Головного управління ДПС у Тернопільській області від 15.03.2023 позивача повідомлено про відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, про що складено Акт камеральної перевірки поданої податкової звітності платника єдиного податку 4 групи (юридичні особи) на 2023 рік №1525/19-00-04-06/00704468 від 10.03.2023.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі Закону України від 28.12.2014 №71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" з 01.01.2015 фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).

Пунктом 291.4 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.

Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Відповідно до підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

Водночас підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 299.1, 299.2 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Згідно з пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Як слідує з матеріалів справи, з метою щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку відповідно до вимог підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, 20.02.2023 ТДВ «Микулинецьке» засобами електронного зв`язку направило до районного рівня Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області (Підгаєцька ДПІ) ряд звітів, а саме: звітну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок за № від 20.02.2023 разом з додатками - відомостями (довідкою) про наявність земельних ділянок за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок та розрахунком мінімального податкового зобов`язання за 2022 рік; звітну нову податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки за місцем розташування такої земельної ділянки КАТОТТГ UA0060170 за № від 20.02.2023 разом з додатками - відомостями (довідкою) про наявність земельних ділянок за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок та розрахунком мінімального податкового зобов`язання за 2022 рік; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику за №902907710 від 20.02.2023.

Зазначені вище документи були прийняті контролюючим органом, що підтверджується квитанціями за №1 та №2.

Після цього, 21.02.2023 позивачем надіслало контролюючому органу загальну звітну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок за № разом з додатками (відомостями (довідкою) про наявність земельних ділянок за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок та розрахунком мінімального податкового зобов`язання за 2022 рік).

Поряд з цим, як слідує з позовної заяви та відповіді на відзив, загальна звітна податкова декларація з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок за № разом з додатками, подана позивачем з метою виправлення помилки (в розділі "тип виду декларації" стоїть позначка 04 "звітна", тоді як повинна стояти позначка 01 "загальна").

Згідно з квитанціями №1 та №2 від 21.02.2023 відповідачем було підтверджено про прийняття пакету звітів з реєстраційним номером документа в 10:17:48 год та зазначено щодо порушення вимог cт.49 п.49.18 ПК України стосовно граничного терміну подання звітності.

При цьому, на думку суду, поданий позивачем пакет документів відповідає переліку документів, визначеному підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України,

В той же час, допущення позивачем механічної помилки, на переконання суду, не є достатньою підставою для відмови у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2021 рік.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі №580/2725/19.

Крім цього, суд звертає увагу на тому, що відповідно до пунктів 299.1, 299.2 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Податковий кодекс України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку (пункт 299.10 статті 299 Податкового кодексу) або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи (пункт 291.5 статті 291 Податкового кодексу), але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, не може бути або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №814/1394/15.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією передбачені пунктом 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, а саме: податкова звітність не визнається податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 Податкового кодексу України. Зокрема, це відсутність обов`язкових реквізитів: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків тощо.

Відповідно до пунктів 49.8-49.11 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

То ж перевіряючи дії контролюючого органу на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що приймаючи спірне рішення, відповідач дія не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відтак таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено відсутність належних доказів, які підтверджують наявність законних підстав для відмови позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області №3414/19-00-57 від 15.03.2023 щодо відмови Товариству з додатковою відповідальністю «Микулинецьке» (), у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області внести до Єдиного державного реєстру платників єдиного податку відомості про Товариство з додатковою відповідальністю «Микулинецьке» (), як платника єдиного податку четвертої групи з 01.01.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Микулинецьке» 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім ) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 02 червня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "Микулинецьке" (місцезнаходження: вул. Галицька, 3/2, м.Підгайці, Тернопільський район, Тернопільська область,48001 );

відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль,46003 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.