Справа № 560/1843/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1843/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

30 травня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в якому просив скасувати постанову державного виконавця Совецького Д.О. про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2023 ВП №70830581.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що станом на час відкриття виконавчого провадження, ним було сплачено 50% штрафу відповідно до вимог ст.300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому направлення Управлінням патрульної поліції в Хмельницької області постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.11.2022 для примусового виконання є протиправним, як і прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позову з підстав вибору неправильної підстави позову, тобто ст. 300-1 замість ст. 300-2, що є незаконним.

24 травня 2023 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від відповідача, в якому просить відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги та зазначає, що постанова органу ДВС про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2023 ВП №70830581 повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

В судове засідання сторони не з"явилися, тоді як про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.311 КАС України справі судом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області прийнято постанову серії ЕАР №6174527 від 15.11.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до позивача застосовано штраф в розмірі 340 грн., яка ним отримана 25.11.2022.

30.11.2022 року позивач сплатив 50% штрафу, визначеного в постанові патрульної поліції від 15.11.2022, що підтверджується квитанцією від 30.11.2022 №76.

В подальшому територіальним органом патрульної поліції було звернено вказану постанову до виконання, в результаті чого державним виконавцем Дунаєвецького відділу державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Совецьким Д.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2023 ВП №70830581 про стягнення з позивача штрафу в розмірі 680 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що органом ДВС при прийнятті оскаржуваної постанови враховано усі обставини, що мали значення для її прийняття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною 1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

За правилами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Так, з матеріалів справи встановлено, що виконавчий документ, а саме постанова Управління патрульної поліції в Хмельницькій області серії ЕАР №6174527 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі прийнята 15.11.2022.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З огляду на вищезазначені положення законодавства колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії ЕАР №6174527, видана Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області відповідає вимогам чинного законодавства.

Надаючи оцінку питанню щодо сплати 50 відсотків штрафу накладеного постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

Однак, колегія суддів зауважує, що вказаною вище статтею чітко регламентовано, що оплата 50% від суми адміністративного штрафу діє лише для порушень правил дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Враховуючи вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про адміністративне правопорушення серія ЕАР №6174527 видана Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області щодо ОСОБА_1 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі, за перевищення максимального обмеження швидкості (п. 12.4 ПДР) не можуть бути застосовані положення ст. 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не може бути застосована і ст.300-2 цього ж кодексу, оскільки зазначена стаття, як і попередня, передбачає Порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, а не в автоматичному, як помилково вважав апелянт виходячи з тексту апеляційної скарги.

Отже, органом ДВС при прийнятті оскаржуваної постанови враховано усі обставини, що мали значення для її прийняття та відкрито виконавчого провадження від 24.01.2023 ВП №70830581 у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки наведених доказів, незгоди з ними та трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 травня 2023 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.