Справа № 275/496/23
Суддя: Данилюк О. С.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/496/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

за участю представника позивача Прохоренко С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в смт. Брусилові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову серії 1КІ № від 30.11.2022, винесену головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павленком О.Ю., у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , закривши провадження по справі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21.04.2023 року позивач ОСОБА_1 дізнався про те, що заблоковані його карткові рахунки, картка для отримання пенсії по інвалідності. Намагаючись з`ясувати причину блокування коштів на рахунку, він звернувся до Брусилівської виконавчої служби, де дізнався про існування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 30.11.2022, винесеної головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ра ди (Київської міської державної адміністрації) Павленком Олексієм Юрійовичем, якою на нього було накладено штраф у розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, у зв`язку з несплатою цього штрафу протягом 30 днів з дня винесення постанови на нього накладено подвійний розмір штрафу в розмірі 680 грн, а також додано суму виконавчого збору, в результаті чого з нього стягується 998 грн.

Вказав, що оскаржувану постанову йому не було нічого відомо, оскільки вона йому не вручалася і не надсилалася. Також інформація про вказану постанову від 30.11.2022 була відсутня в інформаційних сервісах, незважаючи на те, що він зареєстрований у публічному сервісі «Дія», де здійснюється автоматичне повідомлення про штрафи у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, та те, що він відстежував періодично відсутність штрафів у інших електронних сервісах. Позивач зазначив, що на вулиці Інститутській у місті Києві у листопаді 2022 року він не перебував, стоянку в зазначеному у постанові місці та час не здійснював. Тому вважає, що винесена щодо нього постанова є незаконною та необгрунтованою, суперечить принципу індивідуальності адміністративної відповідальності, а також приведена до виконання з грубими порушеннями процесуальних норм, оскільки не вручена і не надіслана йому належним чином, що позбавило його позбавлено права ознайомитися з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, подати свої пояснення, зауваження, пропозиції, скористатися правовою допомогою тощо.

Просив суд скасувати постанову серії 1КІ № від 30.11.2022, винесену головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павленком О.Ю., у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити та стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача понесені ним судові витрати.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 09.05.2023 року у справі за вказаним адміністративним позовом відкрито провадження, справу призначено до розгляду.

31 травня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому представник Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА) просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що позивачем не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням положень діючого законодавства, та наданими доказами підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Доказів неправомірної поведінки Головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павленка О. Ю. не надано, а приймаючи оскаржувану постанову, інспектор з паркування реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні представник позивача Прохоренко С.К. позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Сказко М.Г. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Втім, його неявка не перешкоджає розгляду вказаної справи судом.

Суд, висліхавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 30.11.2023 року головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павленком О. Ю. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія 1КІ № , за якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 12).

Як зазначено в постанові, транспортний засіб NISSAN QASHQAI, державний номер НОМЕР_1 , 30.11.2022 року о 13 год 43 хв на вул. Інститутська, 24/7, в м. Києві зупинено в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено пункт 3.34 розділу 33 ПДР України.

Крім того, в постанові зазначено, що технічним засобом, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення, є Термінал ParkUP. Адреса вебсайту в мережі інтернет з матеріалами kyiv.digital/penalty/chek, ідентифікатор для доступу до інформації на веб сайті - номер постанови.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 1 статті 219 КУпАП виконавчікомітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування (ч. 3 статті 219 КУпАП).

Відповідно до Положення про Департамент транспортної інфраструктури Київської міської ради (КМДА), затвердженого розпорядженням виконавчого органу КМР (КМДА) 19 листопада 2018 року № 2089 (із змінами), Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) є структурним підрозділом виконавчого органу КМР (КМДА). Пунктом 5 Положення передбачені завдання Департаменту, а п. 7 - повноваження інспекторів паркування.

Отже, головний інспектор з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павленко О.Ю. наділений повноваженнями наклади адміністративні стягнення на підставі КУпАП.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до оскаржуваної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП через порушення вимог дорожнього знаку 3.34. ПДР України.

Частиною першою ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність серед іншого за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правилзупинки, стоянки тощо.

Згідно з приміткою до статті, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Стаття 14-2 КУпАП визначає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

У примітці до вказаної статті зазначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Дорожній знак 3.34 Розділу 33 ПДР України "Зупинку заборонено" означає, що забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 поширюється від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

При цьому згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем було надано 5 фотознімків, на яких з різних ракурсів зафіксовано розташування автомобіля NISSAN QASHQAI, державний номер НОМЕР_1 , з зазначенням GPS координатів його розташування, місця розташування (вулиця та номер будинку), часу та дати розташування; на окремому фотознімку зафіксовано дорожній знак 3.34 «зупинка заборонена» з відміткою про його встановлення по вул. Інституцькій, 22/7, у м. Києві.

При цьому з наданих відповідачем фотознімків розташування автомобіля позивача вбачається, що він був розташований по вул. Інституцька, 25А, що підтверджується також відміткою з зазначенням GPS координатів його розташування на карті, також наданою відповідачем. Тоді як в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначене інше місце розташування автомобіля NISSAN QASHQAI, державний номер НОМЕР_1 , а саме вул. Інституцька, 24/7, в м. Києві, тобто з іншого боку дороги, що не відповідає фактичному розташуванню вказаного автомобіля, зафіксованому особою, якою було винесено оскаржувану постанову.

Тому суд позбавлений можливості встановити ту обставину, що дійсно автомобіль NISSAN QASHQAI, державний номер НОМЕР_1 , зупинено в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки інших доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови відповідач суду не надав.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі « Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988р. зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення, і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

При цьому правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вказане, та беручи до уваги, що відповідачем не надано достатніх доказів на спростування заявлених позовних вимог, ним в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено.

За таких обставин постанова по справі про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 30.11.2022, винесена головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павленком О.Ю., за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , підлягає скасуванню.

Відповідно доп. 2, 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (п. 2) або закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3).

З огляду на зазначене, справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні вказаного адміністративного позову до суду ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн. (а.с. 11).

При цьому Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17 з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, визначила, що він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правова позиція Великої Палати Верховного Суду є обов`язковою для врахування судами в силу ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору у розмірі 536, 80 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Переплачена сума судового збору в розмірі 536, 80 грн. у відповідності до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» має бути повернута позивачу.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 245, 247, 251 КУпАП, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС УКраїни, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову серії 1КІ № від 30.11.2022, винесену головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павленком О.Ю., у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити.

Стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі переплаченої суми 536 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення.

У повному обсязі рішення суду складене 31 травня 20 23 року.

СУДДЯ О.С. Данилюк