Справа № 337/1566/23
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 337/1566/23 2-а/335/100/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника Усенко Антона Володимировича до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Омельчук Максим Миколайович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя звернувся з позовом ОСОБА_1 в особі представника Усенко Антона Володимировича до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Омельчук Максим Миколайович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.12.2022 року о 17.03 год. Інспектором УПП в Запорізькій області сержантом поліції Омельчук Максимом Миколайовичем було винесено Постанову серія ЕАР №6315496 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст 126 КУпАП. Постанову мотивовано тим, що нібито водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучу позбавленим права керування. Разом з тим, ОСОБА_1 з`явився пішки до УПП в Запорізькій області (м. Запоріжжя, вул. Перемоги 96) для продовження терміну дії тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. Там в нього вилучили тимчасовий дозвіл та повідомили, що подовжити його неможливо.

Оскаржувану постанову позивач не отримував, про наявність вказаної постанови ЕАР №6315496 позивач дізнався лише 13.03.2023 року під час судового засідання з розгляду справи 337/736/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання. Натомість, в самій постанові не вказано на якій підставі ОСОБА_1 було позбавлено права керувати транспортними засобами. Не перевірено взагалі чи був позивач обізнаний про позбавлення його прав. Слід наголосити, що ОСОБА_1 з`явився до УПП Запорізької області пішки та не керував транспортним засобом. Більш того, справа взагалі розглядалась у відсутність ОСОБА_1 .

В зв`язку з вищенаведеним Позивач вважає вказану постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставину що мають значення для справи та невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, фактично без присутності та повідомлення УПП в Запорізькій області про розгляд оскаржуваної постанови, а тому просив поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6315496 від 22.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.11.2022 поновлено ОСОБА_1 в особі представника Усенко Антона Володимировича строк звернення до суду з адміністративним позовом .Відкрито провадження в адміністративній справі. У задоволенні клопотання позивача про призначення почеркознавчої експертизи відмовлено. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від представника відповідача до суду 12.05.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував, вказавши, що під час несення служби поліцейським Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , під час перевірки документів за базою ІПНП та за Єдиним державним реєстром судових рішень було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортними засобами строком на 3(три) місяця постановою Комунарського районного суду, справою №333/4739/22 від 29.11.2022 року, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України. В ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. Позивач, будь яких клопотань не заявляв. Відповідно, до розділу 8 наказу МВС № 1026, строк зберігання з портативних та відео реєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб. Оскільки подія що передувала винесенню постанови серії ЕАР №6315496 мала місце 22.12.2022, то станом на день надходження ухвали про відкриття справи (09.05.23), надати відеозапис не є можливим. Таким чином обставини, на які вказує Позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Враховуючи вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього була винесена постанова серії ЕАР № 6315496 за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відповідач просив зобов`язати Позивача надати докази на ті обставини на які він посилається в своїй позовній заяві, відповідно до вимог статті 160 КАС України. В задоволенні позовних вимог Позивачу відмовити в повному обсязі.

24.05.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позов, а з огляду на ті обставини, що відповідач не долучив доказів направлення відзиву відповідачу, не враховувати відзив відповідача на позов.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідно до Конституції України і Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини частини перша, друга і четверта статті 126.)

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Матеріалами позову встановлено, що відповідно до постанови від 22.12.2022 року серії ЕАР № 6315496 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що він 22.12.2022 року 16:59 м.Запоріжжя, вул. Антенна,2 транспортним засобом «DAEWOO NEXIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1а ПДР.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 20400 грн.

Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Вказана постанова набрала законної сили 29.11.2022 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18.01.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Усенка А.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП. Апеляційну скаргу з додатками повернуто особі, яка її подала.

Судом апеляційної інстанції у вказаній постанові встановлено, що судом першої інстанції ухвалено рішення по даній справі 18 листопада 2022 року. ОСОБА_1 під час судового засідання приймав участь та визнав вину в інкримінованому порушенні п.31.4.3 в ПДР України. 28 листопада 2022 року, тобто в межах строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 виконав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в повному обсязі та сплатив судовий збір, що підтверджується квитанціями АТ «ПУМБ». Копію постанови ОСОБА_1 отримав 22 грудня 2022 року, що підтверджується його розпискою. Враховуючи вимоги ст. 294 КУпАП, останнім днем на апеляційне оскарження даної постанови є 28 листопада 2022 року і в цей день ОСОБА_1 не скористався правом апеляційного оскарження, а навпаки виконав постанову суду першої інстанції в частині сплати штрафу.

Отже, з огляду на вказані обставини ОСОБА_1 22.12.2022 року був обізнаний з тим, що він позбавлений права керування транспортними засобами, а тому посилання у позові щодо необізнаності про позбавлення його права керування транспортним засобом не заслуговують на увагу.

Разом із тим, згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозицією ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно п. 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306, де встановлений обов`язок водія транспортного засобу мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, саме на поліцейського, який склав дану постанову, покладено законодавством обов`язок щодо збирання доказів.

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші),отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

В цей же час, ОСОБА_1 заперечує, що він керував транспортним засобом у зазначений в постанові день та час, а докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

При цьому, учасником дорожнього руху відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Матеріали відзиву не містять доказів про те, що ОСОБА_1 22.12.2022 року був таким учасником дорожнього руху, як водій і не містять належних доказів, того, що саме у день та час, зазначений у постанові про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував будь-яким транспортним засобом.

Таким чином, відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом 22.12.2022, виключає його відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Порушення інших приписів ПДР ОСОБА_1 оспорюваною постановою не інкриміновано.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. За таких обставин суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Отже, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що порушення позивачем 22.12.2022 року Правил дорожнього руху не доведено.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (ч. 4 ст. 73 КАС України).

Частиною ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, оскільки відповідачем не доведена правомірність свого рішення, суд прийшов до висновку, що постанову про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасувати.

Відповідно до ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст.8,9,20,44,47,77,90,192,210-211,241-246,250,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Усенко Антона Володимировича до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Омельчук Максим Миколайович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАР№6315496 від 22.12.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн., скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП в користь ОСОБА_1 536,80 грн. судових витрат на відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Апаллонова