Справа № 200/3803/21
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

31 травня 2023 року Справа №200/3803/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Крилової М.М., розглянув у порядку письмового провадження заяву адвоката Верченко О.О. про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2021 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання протиправним та скасування рішення №1043 від 25 березня 2021 року про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язання зарахувати до пільгового та страхового стажу за списком №1 період роботи на підприємстві ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП Селидіввугілля» з 01 липня 2018 року по 31 липня 2020 року, який дає право в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язання повторно розглянути заяву від 22 березня 2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку в умовах відповідно до п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року, яке набрало законної сили 17.06.2021 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасувати рішення Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26 березня 2021 року за № 0572-04-8/5478.

Зобов`язано Селидівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 березня 2021 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із зарахуванням до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01 липня 2018 року по 31 липня 2020 року на підприємстві ВП Шахта ? Новогродівська ДП Селидіввугілля.

21 липня 2021 року видано виконавчі листи по справі.

Ухвалою суду від 28 березня 2023 року замінено сторону виконавчого провадження (боржника) з примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року по справі №200/3803/21.

23 травня 2023 року від адвоката Верченко О.О. надійшла заява, в якій просить визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 01.05.2023 року № 2, яке прийнято на виконання Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року по справі №200/3801/21 та направити окрему ухвалу до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Розглянувши подану заяву, суд враховує наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 373 КАС України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі - Закону №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідного до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає виконанню на підставі виконавчого листа в порядку, встановленому Законом №1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Як передбачено частиною другої статті 383 КАС України, у такій заяві зазначаються, зокрема, інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформація про хід виконавчого провадження.

Частиною 3 зазначеної статті визначено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 року у справі №805/1458/17-а та від 27.06.2019 року у справі №807/220/18.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання, є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

В ході судового розгляду заяви судом встановлено, що у даній справі виконавчий лист видано 27 липня 2021 року, позивач подав до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про примусове виконання вказаного виконавчого листа, виданого Донецьким окружним адміністративним судом.

Державним виконавцем за заявою позивача відкрито виконавче провадження від 14.02.2023 року №7105750.

Тобто, виконавче провадження з примусового виконання рішення суду у даній справі триває по теперішній час.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за статтею 382 Кримінального кодексу України.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У зв`язку із вказаним, суд зазначає, що позивачем не надано суду доказів того, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, а відтак, звернення із заявою в порядку статті 383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України «Про виконавче провадження» першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Отже, заява заявника підлягає поверненню відповідно до положень частини 5 статті 383 КАС України, оскільки не відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 383 КАС України.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Верченко О.О. про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути заявникові .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова