Справа № 200/287/23
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року Справа№200/287/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

У С Т А Н О В И В:

25 січня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28 листопада 2022 року № 67912984 про накладання штрафу у розмірі 10 200,00 гривень.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 28 листопада 2022 року винесено постанову про накладення штрафу на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил за невиконання без поважних причин рішення суду від 10 серпня 2021 року у справі №520/1625/21 на суму 10 200 (десять тисяч двісті) гривень. Водночас, стаття 75 Закону України Про виконавче провадження передбачає відповідальність боржника за невиконання судового рішення саме без поважних причин. В даному ж випадку, Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил зверталась за роз`ясненнями до Другого апеляційного адміністративного суду про порядок виконання постанови суду від 10 серпня 2021 року. 18 липня 2022 року заява прокуратури залишена Другим апеляційним адміністративним судом без розгляду, а за результатом повторного звернення - 11 січня 2023 року Другий апеляційний адміністративний суд відмовив у роз`яснені рішення суду у справі №520/1625/21. Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил вважає, що у зв`язку з відсутністю роз`яснення порядку та способу виконання рішення суду у справі №520/1625/21 накладення штрафу на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил є протиправним, суперечить вимогам Закону України Про виконавче провадження та засадам справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи без виклику сторін.

Засобами електронного зв`язку відповідачем надано відзив на адміністративний позов Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебував виконавчий лист №520/1625/21 виданий 17.11.2021 Харківським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 24.02.2015 по 28.02.2018. 19.01.2022 року державним виконавцем була винесена постанова про накладення штрафу на Боржника в сумі 5100 грн., яку останній оскаржив до суду. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.12.2022 по справі №520/3534/22 у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу в сумі 5100 від 19.01.2022 відмовлено повністю. Державним виконавцем 20.09.2022 та 24.10.2022 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил направлялись вимоги щодо повідомлення про стан виконання рішення суду. Проте, листами від 26.09.2022 №14-135 вих-22 та від 26.10.2022 № 07-205вих.22 Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил повідомлено про неможливість виконання рішення суду. Оскільки боржником не виконано вимоги виконавчого документа, державним виконавцем 28.11.2022 винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №67912984 у розмірі 10200 грн. Відповідач вважає, що станом на момент винесення постанови про накладення штрафу існували підстави для накладення штрафу, передбаченому статтями Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, відповідач вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогами про скасування постанови від 28.11.2022 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №67912984.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року зупинено провадження по справі №200/287/23 за позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови до набрання законної сили рішенням по справі № 520/3534/22.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року поновлено провадження у справі № 200/287/23 за позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, є юридичною особою, має код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 39969443.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 у справі №520/1625/21 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізованої прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду 10.08.2021 у справі №520/1625/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2021 по справі №520/1625/21 скасовано. Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо невиплати щомісячної додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 .

Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 24.02.2015 по 28.02.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконанні у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження ВП № 67912984, з примусового виконання виконавчого листа № 520/1625/21 про зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 24.02.2015р. по 28.02.2018р.

Листом від 26.10.2022 року №07-205-вих-22, Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил повідомлено Державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що з метою роз`яснення порядку та способу виконання вказаного рішення суду, 22.07.2022 року на адресу Другого апеляційного адміністративного суду скеровано відповідну заяву. Також, зазначено, що оскільки Другим апеляційним адміністративним судом рішення за наслідками розгляду заяви станом на 26.10.2022 року не приймалось, то це унеможливлює виконання рішення у справі №520/1625/21.

Водночас, судом встановлено, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2022 року заяву Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 по справі № 520/1625/21 повернуто без розгляду.

Також, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 року по справі № 520/1625/21.

28.11.2022 року державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні №67912984, якою за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника - Спеціалізовану прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил штраф на користь держави в розмірі 10 200 грн., яка отримана позивачем 11.01.2023 (вх.№180).

Водночас, судом встановлено, що 19 січня 2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні №67912984, якою за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника - Спеціалізовану прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил штраф на користь держави в розмірі 5100,00 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року в адміністративній справі № 520/3534/22 у задоволенні адміністративного позову Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 520/3534/22 набрало законної сили 29 травня 2023 року на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року.

Отже, предметом даного спору є правомірність прийняття відповідачем постанови від 28 листопада 2022 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №67912984 у розмірі 10 200,00 гривень.

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон № 1404).

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1404 виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).

Статтею 13 Закону № 1404 визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами статті 15 Закону №1404-VIII боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Розділом VIII ВИКОНАННЯ РІШЕНЬ НЕМАЙНОВОГО ХАРАКТЕРУ Закону № 1404 визначений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Статтею 63 Закону № 1404 передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (п.2 ст.63).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (п.3 ст. 63).

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що державний виконавець зобов`язаний:

1. Після спливу 10 денного строку, визначеного у постанові про відкриття виконавчого провадження, перевірити виконання рішення боржнику;

2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець винести постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначити вимогу виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередити боржника про кримінальну відповідальність;

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевірити виконання рішення боржником;

4. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вжити заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, Законом № 1404 чітко визначений строк, протягом якого державний виконавець зобов`язаний вчинити чітко визначені цим же Законом дії.

Приписами статті 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

За невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Отже, обов`язковою складовою притягнення боржника або його повноважної особи законодавець встановлює вину цієї особи, а саме: не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними в розумінні наведених норм статті 75 Закону України Про виконавче провадження можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

За результатом дослідження матеріалів справи, судом установлено, що станом на день розгляду справи, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі №520/1625/21 боржником не виконано, чим порушено принцип обов`язковості судового рішення.

Суд зауважує, що підставою для прийняття постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 28.11.2022 року у розмірі 10200,00 грн є повторне невиконання рішення боржником.

Водночас, матеріали справи не містять доказів виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду 10.08.2021 у справі №520/1625/21.

Окрім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року в адміністративній справі № 520/3534/22 у задоволенні адміністративного позову Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2023 року апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 520/3534/22 залишено без змін.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті постанови від 28 листопада 2022 року у виконавчому провадженні №67912984 про накладення штрафу на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил за невиконання без поважних причин рішення суду у справі №520/1625/21 на суму 10 200,00 гривень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений Законом.

Між тим, суд не погоджується з доводами відповідача щодо порушення позивачем строку звернення до суду з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Та, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 КАС України чітко визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивачем надано до суду докази отримання спірної постанови від 28.11.2022 про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. в рамках виконавчого провадження №67912984, що підтверджено копією постанови з проставленням штампу вхідної кореспонденції від 11.01.2023 за вх..№180. Відповідно перебіг строку на звернення до суду з даним позовом розпочато з 11.01.2023 та закінчується такий 21.01.2023

З матеріалів справи вбачається, що позов позивачем надісланий засобами поштового зв`язку 17.01.2023, у зв`язку з чим суд вважає, що позивачем дотримано строк звернення до суду з даними позовними вимогами та останнім не пропущено строк звернення до суду.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 243-246, 250, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського-21, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького-13, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Повний текст рішення складено та підписано 30 травня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя К.Е. Абдукадирова