Справа № 240/3192/23
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/3192/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову, викладену у листі Голосного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 04.01.2023 за №0600-0209-8/1364, у переведені ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком державним службовцям, відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про Державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату з 20.12.2022 пенсії ОСОБА_1 , відповідно до пунктів 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про Державну службу" з урахуванням складових заробітної плати, відповідно до довідок від 20.12.2022 №3396/04 та від 20.12.2022 №3397/04, виданих Департаментом соціального захисту населення Житомирської області державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звертався до відповідача із заявою про переведення його з пенсії за віком, призначеної, відповідно до Закону України №1058-IV, на пенсію за віком державним службовцям, відповідно до Закону №889-VIII "Про Державну службу". Листом від 04.01.2023 позивача повідомлено про відмову у переході на пенсію за положеннями Закону України "Про державну службу" у зв`язку з відсутністю підстав. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, а тому просила позов задовольнити.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

Через відділ документального забезпечення суду 18.04.2023 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що з 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889, яким визначено право на призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ. Час роботи в органах місцевого самоврядування, в тому числі на виборних посадах, зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ до 04.07.2001, тобто на дату набрання чинності Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Також, представник відповідача наголосив, що рішення про відмову у переведенні на пенсію було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 05.04.2023 продовжено строк розгляду справи, застосовуючи ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та залучено до участі у справі №240/3192/23 в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 15.05.2023 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування свої заперечень зазначає, що за результатами наданих документів пенсійним органом встановлено, що стаж роботи на державній службі станом на 01.05.2016 становить 07 років 11 місяців 29 днів, тобто менше ніж 20 років, а тому за розглядом заяви позивача прийнято рішення від 28.12.2022 №41 про відмову у перерахунку пенсії.

18.05.2023 позивачем подано відповідь на відзив.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за відок, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20.12.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на пенсію державного службовця, передбачену Законом України "Про державну службу".

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для розгляду.

28 грудня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення про відмову в переведенні на пенсію по Закону України "Про державну слудбу" за №41, у зв`язку з тим, що стаж роботи на державній службі станом на 01.05.2016 становить 07 років 11 місяців 29 днів, тобто менше ніж 20 років.

Листом від 04.01.2023 за вих. №0600-0209-8/1364 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивачка звернулась до суду із відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.

Відповідно до п.2 розд.ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п.10, 12 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, з аналізу наведених вище правових норм встановлено, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) особи зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі №687/545/17.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років.

Вимоги щодо страхового стажу визначені бланкетною диспозицією норми частини 1 статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, яка відсилає до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У наданій позивачем трудовій книжці містяться записи, якими встановлено, що позивач у періоди:

- з 11.05.1979 року по 04.05.1981 року (1 рік 11 місяців 23 дні) проходив службу в лавах Радянської Армії;

- з 01.11.1986 року по 16.07.1992 року (5 років 8 місяців 15 днів) служив в органах внутрішніх справ;

- з 12.01.1995 року по 29.08.1996 року (1 рік 7 місяців 26 днів) працював в регіональному відділенні Фонду державного майна України по Житомирській області, присвоєно спочатку 12, а згодом 9 ранг державного службовця;

- з 02.09.1996 року по 30.08.1997 року (11 місяців 28 днів) навчався за денною формою в Національній академії державного управління при Президентові України;

- з 20.10.1997 року по 20.04.1999 року (1 рік 6 місяців 0 днів) працював в регіональному відділенні Фонду державного майна України по Житомирській області, де йому було у 1997 році присвоєно 7 ранг державного службовця;

- з 12.09.2001 року по 09.02.2005 року (3 роки 4 місяці 28 днів) працював в Житомирській обласній державній адміністрації на посаді заступника керівника апарату-помічника голови;

- з 02.04.2007 року по 21.08.2012 року (5 років 4 місяці 19 днів) працював у територіальному управлінні Державної судової адміністрації в Житомирській області на посаді заступника начальника;

- з 22.08.2012 року по 23.07.2014 року (1 рік 11 місяців 1 день) працював у Державній Інспекції України з контролю за цінами завідувачем Сектору у Житомирській області із збереженням 7 рангу державного службовця в межах IV категорії;

- з 24.07.2014 року по 21.09.2015 року (1 рік 1 місяць 28 днів) працював у Державній інспекції сільського господарства України на посаді першого заступника начальника державній інспекції сільського господарства в Житомирській області із збереженням 7 рангу державного службовця в межах IV категорії;

- з 18.01.2016 року по 24.10.2016 року (9 місяців 6 днів) в апараті Житомирської обласної ради.

За приписами п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Проте, у звязку із прийняттям Закону №889-VIII до стажу державної служби зараховується робота в апараті Житомирської обласної ради лише до 01.05.2016 року, тобто 3 місяці 16 днів.

Таким чином, виходячи із даних трудової книжки, загальний стаж державної служби позивача станом на 01 травня 2016 року становить 24 роки 00 місяців 04 дні.

Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача відповідачем суду не надано.

Крім того, факт наявності 20-ти річного стажу служби у позивача підтверджується довідками про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Департаментом соціального захисту населення Житомирської області державної адміністрації від 20.12.2022 за №3396/04 та від 20.12.2022 за №3397/04.

Відповідачем до матеріалів справи додано акт про результати позапланової перевірки від 13.01.2023 за №0600-1002-1/176, в якому встановлено, що підтвердити в довідці №3397/04 та довідці №3396/04 неможливо, в зв`язку з відсутністю необхідних документів.

Водночас суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Зі свого боку, позивача вчинив всі необхідні для призначення пенсії дії та надав усі необхідні для цього документи, в тому числі, щодо підтвердження стажу служби

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що рішення відповідача від 28.12.2022, яким відмовлено позивачу у переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є протиправним та підлягає до скасування.

Як наслідок, враховуючи вищенаведені висновки суду та встановлення судом наявності у позивача стажу державної служби, необхідного для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", то з метою відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 20.12.2022 року.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/), про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.12.2022 №41 про відмову у у переведені ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком державним службовцям, відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про Державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перевести ОСОБА_1 з 20.12.2022 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", з урахуванням складових заробітної плати, відповідно до довідок від 20.12.2022 №3396/04 та від 20.12.2022 №3397/04, виданих Департаментом соціального захисту населення Житомирської області державної адміністрації.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

01 червня 2023 р.