Справа № 320/11587/20
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кузьменка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

13.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, яким просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, викладену у листі від 03.09.2020 № 912-1876/1-20/Т-1483 щодо непризначення та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за встановленою 2 групою інвалідності, захворювання пов`язано з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

- зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 25.04.2019 ІІ групи інвалідності, захворювання пов`язано з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з прийняттям висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та направити прийнятий висновок до Міністерства юстиції України для прийняття рішення про призначення або, у випадках визначених п. 14 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 про відмову у призначенні грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у відповідача були відсутні правові підстави та повноваження для повернення документів позивача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги листом, який не є рішенням у розумінні Порядку № 850, оскільки такий не містить підстав та мотивів відмови у призначенні одноразової грошової допомоги. Наголошував, що Порядок №850 визначає виключні підстави за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюється. В свою чергу, на переконання позивача, у його випадку таких не встановлено та такі відсутні.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо повернення без прийняття рішення заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.п.1, 2, 3 ч. 2 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що виплата ОГД у зв`язку із захворюванням, пов`язаних з виконанням службових обов`язків з ліквідації аварії на ЧАЕС Законом України «Про національну поліцію» та Порядком № 850 не передбачена.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, яким підтримано висновки суду першої інстанції.

Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 - громадянин України ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області 07.04.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків М.

Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АВ № 1043691 від 25.04.2019 у зв`язку з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (позивачу встановлено 80 % втрати професійної працездатності по причині захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (дата огляду 25.04.2019).

Позивач звернувся до відповідача з заявою (рапорт) про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Відповідач листом повідомив позивача, що виплата ОГД у зв`язку із захворюванням, пов`язаних з виконанням службових обов`язків з ліквідації аварії на ЧАЕС Законом України «Про національну поліцію» та Порядком № 850 не передбачена, що унеможливлює прийняття рішення за надісланими матеріалами.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове регулювання.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ (далі- Закон № 565-ХІІ) та Порядком № 850.

Так, відповідно до статті 23 Закону № 565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

При цьому, на виконання наведеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Пунктом 9 Порядку № 850 передбачено, що в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З 07 листопада 2015 набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ, відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Втім, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Висновки суду.

Судом встановлено, що згідно витягу з акту огляду МСЕК серії АВ № 1043691 в 2019 році відбувся первинний огляд МСЕК позивача із установленням йому ІІ групи інвалідності та 80% втрати працездатності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із виконання службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При цьому, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження служби в ОВС України, виконуючи свої службові обов`язки будучи службовою особою в структурі ОВС України, а саме в ГУ МВС України в Київській області.

Отже, на момент встановлення позивачу за результатами первинного огляду МСЕК 80% втрати працездатності та II групи інвалідності, а також на момент звернення позивача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, був чинний вказаний Порядок, а право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію"№565-XII, мало здійснюватись в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону №565-XII до працівників міліції належали особи, що проходили державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу у Березанській виправній колонії № 95 та звільнений у званні "підполковника внутрішньої служби" згідно Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України.

Отже, позивач на час звільнення відносився до працівників міліції, захворювання отримав при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС під час проходження служби в ОВС України, виконуючи свої службові обов`язки будучи службовою особою в структурі ОВС України, а саме в ГУ МВС України в Київській області, тому безпідставними є твердження відповідача стосовно нерозповсюдження на спірні правовідносини Порядку №850.

При цьому, Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку №850).

Проте, Департамент з питань виконання кримінальних покарань листом від 03 вересня 2020 року повернув матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 без прийняття жодного рішення за результатом розгляду матеріалів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, яке передбачене Порядком №850.

Таким чином, відповідач, не прийнявши рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги або відмови в призначенні такої виплати, допустив протиправну бездіяльність.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав для задоволення цього позову та вважає, що судом правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Департаменту з питань виконання кримінальних покарань підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 р. - без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 р.- залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Кузьменко