Справа № 705/2303/22
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/2303/22 Головуючий у І інстанції - Єщенко О.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, в якій просила:

- визнати протиправними дії працівників Відділу реагування патрульної поліції Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо тимчасового затримання транспортного засобу марки «Renault Trafic» державний номерний знак НОМЕР_1 , які вчинені 13.04.2022 в ході оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- зобов`язати Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції безоплатно повернути ОСОБА_1 транспортний засіб марки «Renault Trafic» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані протиправними діями працівників ВРПП Уманського РУП щодо тимчасового затримання автомобіля Позивачки, оскільки законні та обґрунтовані підстави для тимчасового затримання вказаного автомобіля були відсутні.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року замінено неналежного Відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на належного Відповідача - Головне управління Національної поліції в Черкаській області.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції, та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Renault Trafic державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

13 квітня 2022 року працівниками поліції відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 494653, зі змісту якого вбачається, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Renault Trafic державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження тесту на алкогольне сп`яніння відмовився на місці, а також в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.04.2022 здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу марки Renault Trafic державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, для зберігання на спеціальний майданчик Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

26.04.2022 Позивака та 27.04.2022 ОСОБА_2 зверталися до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з вимогою повернути автомобіль та речі.

Згідно з протоколом оперативної наради Робочої групи з розгляду питань примусового відчуження майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану Черкаської обласної військової адміністрації від 14.04.2022 № 66, у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану транспортний засіб марки Renault Trafic державний номерний знак НОМЕР_1 відчужено на оборонні потреби України.

Вважаючи неправомірними дії Відповідача щодо тимчасового затримання транспортного засобу Позивачки, остання звернулася до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач діяв у межах наданих йому повноважень на час введення на території України правового режиму воєнного стану, обґрунтовано затримав автомобіль Позивачки, в тому числі для забезпечення його подальшого примусового відчуження відповідно до Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

Щодо посилань Позивача на порушення Відповідачем вимог статті 41 Конституції України, суд першої інстанції врахував наступне.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно з частиною 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною 1 статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Таким чином, вказані норми передбачають певні обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених зокрема і статтею 41 Конституції України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Згідно з ч. 7 ст. 265-2 КУпАП порядок тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Процедуру тимчасового затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції (далі - поліцейські), зберігання таких транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, а також їх повернення визначено Порядком тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 (далі - Порядок № 1102), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1102 тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою - п`ятою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 2-1 Порядку № 1102 за наявності правових підстав, передбачених пунктом 2 цього Порядку, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку проводиться виключно за умов, що розміщення такого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху чи створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Пунктом 4 Порядку № 1102 передбачено, що у разі тимчасового затримання транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням:

- дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання транспортного засобу;

- прізвища, імені та по батькові, спеціального звання, посади, найменування органу (підрозділу), у якому проходить службу поліцейський, який приймає рішення про тимчасове затримання транспортного засобу;

- типу, марки, номерного знака, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується.

У разі тимчасового затримання транспортного засобу шляхом його блокування в акті вказується розташування місця його блокування, а у разі доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку також додатково зазначаються:

- найменування, місцезнаходження та номер телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, номерний знак евакуатора;

- найменування, місцезнаходження та номер телефону підприємства, установи або організації, які прийняли транспортний засіб для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку;

- адреса місця зберігання транспортного засобу.

Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписує поліцейський, який прийняв рішення про таке затримання.

Вказаний акт також підписують відповідальна особа, зазначена в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, а також аварійний комісар у разі їх присутності.

Один примірник акта надається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, або особі, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, у разі їх присутності. У разі відсутності зазначених осіб примірник акта долучається до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та може бути отриманий за зверненням таких осіб.

У разі тимчасового затримання транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу повинно бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків тимчасового затримання транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення поліцейським за допомогою технічних засобів, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу відносно нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кодексу України про адміністративні правопорушення. Під час здійснення фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних боків.

Таким чином, відповідно до положень ст. 265-2 КУпАП та п. 2 Порядку № 1102 однією з підстав для тимчасового затримання транспортного засобу поліцейським є наявність в останнього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а умовою для тимчасового затримання транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик було створення загрози безпеці руху.

Оскільки ОСОБА_2 керував автомобілем Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, у поліцейського були наявні підстави вважати, що водій вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, й подальше керування водієм транспортним засобом створить загрозу безпеці руху, що давало поліцейському підстави відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП та п. 2 Порядку № 1102 провести тимчасове затримання вищевказаного транспортного засобу шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, що розташований за адресою: вул. Незалежності, 35, м. Умань.

За результатами тимчасового затримання автомобіля Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_1 , поліцейським складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.04.2022 (т. 1, а.с. 127).

Як вбачається з вищенаведеного акта, він відповідає вимогам, зазначеним у ст. 265-2 КУпАП та п. 4 Порядку № 1102.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що будь-які порушення Закону при здійснені поліцейськими тимчасового затримання автомобіля Renault Trafic, державний номерний знак НОМЕР_1 , відсутні, у зв`язку з чим Відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, з чим погоджується і колегія суддів.

Представник Позивачки в судовому засіданні суду апеляційної інстанції як на підставу задоволення адміністративного позову послався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 753/17124/16.

Колегія суддів звертає увагу, що як встановлено Верховним Судом у справі № 753/17124/16, підставою для складання акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26 червня 2016 року № 642, було виявлене працівниками поліції порушення Позивачем вимог частини шостої статті 121 КУпАП, частини першої статті 126 КУпАП та статті 265-2 КУпАП, у зв`язку з неналежністю державного номерного знаку транспортному засобу та відсутністю реєстраційного документу.

З аналізу частини шостої статті 121 та частини першої статті 126 КУпАП убачається, що відповідальність водія за порушення цих норм, в тому числі, у зв`язку з неналежністю державного номерного знаку даному транспортному засобу та відсутністю реєстраційного документу, настає у разі керування або експлуатації цим транспортним засобом.

Проте, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26 червня 2016 року № 642 не містив відомостей про те, що Позивач 26 червня 2016 року керував транспортним засобом або експлуатував його. Навпаки, зазначено, що огляд транспортного засобу було здійснено працівником поліції у дворі домоволодіння Позивача (м. Кропивницький, вул. Пашутіна, 44-б), тобто не під час керування чи експлуатації Позивачем транспортного засобу на вулично-дорожній мережі.

Оскільки транспортний засіб був оглянути та затриманий у дворі домоволодіння, яке належить Позивачу, а докази того, що транспортний засіб знаходився на вулично-дорожній мережі в матеріалах справи відсутні, тому доставлення працівниками поліції тимчасово затриманого транспортного засобу на зберігання на спеціальний майданчик, відбулось у порушення частин третьої та четвертої статті 265-2 КУпАП.

Крім того, Верховний суд дійшов висновку про протиправність дій Відповідачів щодо неповернення транспортного засобу Позивачу, оскільки і на час вилучення транспортного засобу Позивача, так і після сплину триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу, відносно Позивача не вирішувались справи про адміністративне правопорушення, тому транспортний засіб мав бути повернутий Позивачеві, відповідно до частин третьої, четвертої статті 265-2 КУпАП.

Таким чином, правовідносини у справі № 753/17124/16 не є подібними до правовідносин у даній адміністративній справі.

Колегія суддів також звертає увагу на висновки Верховного Суду про відсутність порушення положень ст. 265-2 КУпАП та п. 2 Порядку № 1102 при здійснені поліцейськими тимчасового затримання автомобіля, викладені в постановах від 13 лютого 2020 року у справі № 753/17124/16, від 13 березня 2020 року у справі № 554/3110/17.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 № 341) в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану визначено Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17 травня 2012 року № 4765-VI (далі - Закон № 4765-VI).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону № 4765-VI примусове відчуження майна -позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 4765-VI примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради.

Статтею 7 Закону № 4765-VI передбачено, що про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна (далі - акт) виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта. У разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження. У разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі. У такому разі власник майна або його законний представник має право на ознайомлення з актом про примусове відчуження або вилучення майна. Примірник акта та документ, що містить висновок про вартість майна, вручаються під розписку особі, у якої відчужується або вилучається майно, або її уповноваженому представнику.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, Указу Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», Порядку заборони торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1457, діючи разом з військовим командуванням військових частин Збройних Сил України та інших військових формувань, які дислоковані на території Черкаської області, з метою попередження випадків травматизму та загибелі військовослужбовців і цивільного населення, Начальником Черкаської обласної військової адміністрації прийнято Наказ «Про встановлення заборони на торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Черкаської області» від 02.03.2022 № 2.

Пунктом 3 вказаного Наказу передбачено, що Управління патрульної поліції в Черкаській області у разі виявлення осіб за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння здійснює вилучення транспортного засобу на користь Збройних Сил України для виконання завдань з оборони України, її захисту суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності в умовах правового режиму воєнного стану.

Наказом Начальника Черкаської обласної військової адміністрації «Про внесення зміни до наказу Начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 02.03.2022 № 2» від 26.03.2022 № 8 внесено зміну до наказу Начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 02.03.2022 № 2 «Про встановлення заборони на торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі», зі змінами, внесеними наказом Начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 20.03.2022 № 7, виклавши пункт 3 в такій редакції:

« 3. Головному управлінню Національної поліції в Черкаській області, Управлінню патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції у разі виявлення осіб за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння здійснити оформлення матеріалів відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення з одночасним затриманням транспортного засобу на термін не більше 3-х діб, а також передачею відповідних матеріалів обласному військовому командуванню для вирішення питання щодо примусового відчуження або вилучення транспортного засобу для виконання завдань з оборони України, її захисту, суверенітету; територіальної цілісності і недоторканості в умовах правового режиму воєнного стану.».

Отже, на виконання п. 3 наказу Черкаської військової адміністрації від 02.03.2022 № 2, 14.04.2022 Заступником начальника - начальником з превентивної діяльності Уманського РУП ГУНП в Черкаській області В.Козиненко направлено лист № 3278 робочій групі з розгляду питань примусового відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів примусового режиму воєнного стану, в якому зазначено, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі чого було складено протокол про адміністративне правопорушення для розгляду та прийняття рішення Уманським міськрайонним судом відповідно до чинного законодавства. У вищезазначеному листі також було зазначено про взяття даної інформації до відома та вжиття заходів щодо вилучення вказаного транспортного засобу для потреб держави в межах компетенції.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Відповідач діяв у межах наданих йому повноважень на час введення на території України правового режиму воєнного стану, обґрунтовано затримав автомобіль Позивачки, в тому числі для забезпечення його подальшого примусового відчуження відповідно до Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», з чим погоджується колегія суддів.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 30.05.2023 року.