Справа № 520/14314/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Агротрадиція"
до Головного управління ДПС у Полтавській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі № 520/14314/21 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46), Головного управління ДПС у Полтавській області (м. Полтава, вул. Європейська, 4) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАДИЦІЯ" - задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі № 520/14314/21 - скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 16370 від 27.04.2021 та № 18956 від 18.05.2021 та Головного управління ДПС у Полтавській області № 3929 від 15.07.2021, № 3974 від 29.07.2021 про відповідність критеріям ризиковості Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОТРАДИЦІЯ.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області (м. Полтава, вул. Європейська, 4, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22, ) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 7945,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (м. Полтава, вул. Європейська, 4, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 7945,00 грн.

30.03.2022 до Другого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просив ухвалити додаткове рішення по справі №520/14314/21 про стягнення з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ТОВ «Агротрадиція» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що з постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2022 по справі № 520/14314/21 вбачається, що судом апеляційної інстанції були досліджені докази тільки щодо сплати позивачем судового збору, та відповідно, вирішено питання лише щодо стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору. Проте, позивачем до суду першої інстанції 03.11.2021 подавалося клопотання про долучення документів до матеріалів справи доказів, що підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується відміткою суду про одержання клопотання.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 252 КАС України, у зв`язку з тим, що судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо стягнення з відповідачів витрат позивача на професійну правничу допомогу за наявності у матеріалах справи відповідних доказів, враховуючи те, що строк виконання постанови від 11.08.2022 Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 520/14314/21 не закінчився, вважає наявними підстави для ухвалення додаткового рішення.

17.05.2023 справа № 520/124/14/21 надійшла до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду та була передана судді-доповідачу 18.05.2023.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 заяву ТОВ «Агротрадиція» про ухвалення додаткового рішення у даній справі призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2022 по справі № 520/14314/21 була ухвалена в порядку письмового провадження, розгляд питання про ухвалення додаткової постанови слід проводити в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів зазначає, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 11.08.2022 не було вирішено питання про відшкодування понесених позивачем судових витрат на правову допомогу (послуги адвоката) в розмірі 10 000,00 грн, про які він заявляв у поданому до суду першої інстанції клопотанні від 03.11.2021, а тому наявні підстави для його розгляду відповідно до ст. ст.132, 134, 139 КАС України.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положеннями ст. 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем разом з клопотанням про долучення документів до матеріалів справи від 03.11.2021, поданим до Харківського окружного адміністративного суду, надано до матеріалів справи докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги № 29/97 від 26.07.2021 (а.с. 249-251, т.2), звіт Адвокатського бюро «Ірини Могильової» від 29.10.2021 згідно договору про надання правової допомоги від 26.07.2021 (а.с.251, т. 2), рахунок-фактуру № 29102021 від 29.10.2021 на суму 10000 грн, акт про надання послуг № 01112021 від 01.11.2021 (а.с. 253, т. 2).

За змістом п. 1.1. Договору про надання правової допомоги № 29/97 від 26.07.2021, укладеного між адвокатським бюро «Ірини Могильової», в особі директора Могильової І.А., та ТОВ «Агротрадиція», в особі директора Верти А.М., адвокатське бюро, в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату правову допомогу з підготовки позовної заяви та представлення інтересів клієнта у судах України у спорі між клієнтом та Головним управлінням ДГІС у Харківській області, Головним управлінням ДПС у Полтавській області щодо оскарження рішення про відповідпість/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 16370 від 27.04.2021 р., № 18956 від 18.05.2021, № 3929 від 15.07.2021, № 3974 від 29.07.2021 та зобов`язання виключити з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У п. 1.2 Договору про надання правової допомоги № 29/97 від 26.07.2021 зазначено, що клієнт делегує Адвокатському бюро наступні права: розробити правову позицію у справі, скласти позовну заяву, підготувати позовні матеріали, представляти інтереси клієнта та брати участь у судових засіданнях, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії судових рішень, подавати докази, брати участі, у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, наводити свої доводи, . міркування щодо питань. які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову, укладати мирову угоду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України.

Сторони узгодили, що винагорода Адвокатського бюро (гонорар) за підготовку позовної заяви (аналіз наданих документів, якими підтверджується безпідставність прийняття Головним управлінням , Харківській області, Головним управлінням ДПС у Полтавській області рішень про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 16370 від 27.04.2021, № 18956 від 18.05.2021, № 3929 від 15.07.2021, № 3974 від 29.07.2021, розроблення правової позиції у справі, складання позовної заяви, підготовку матеріалів, які додаються до позовної заяви) становить 8000,00 грн. 3а підготовку будь-яких заяв, клопотань, необхідність подання яких виникає під час розгляду справи у суді, винагорода Адвокатського бюро (гонорар) становить 1000,00 грн (3.1, 3.3 договору № 29/97 від 26.07.2021).

Відповідно до звіту Адвокатського бюро «Ірини Могильової» від 29.10.2021 згідно договору про надання правової допомоги від 26.07.2021, було зроблено наступне:

- аналіз наданих документів, якими підтверджується безпідставність прийняття Головним управлінням ДГІС у Харківській області, Головним управлінням ДПС у Полтавській області рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 16370 від 27.04.2021, № 18956 від 18.05.2021, № 3929 від 15.07.2021, № 3974 від 29.07.2021;

- розроблена правова позиція у справі;

- складено позовну заяву;

- підготовлено позовні матеріали, які додаються до позовної заяви;

- підготовлено відповідь на відзив Головного управління ДПС у Харківській області;

- підготовлено відповідь на відзив Головного управління ДПС у Полтавській області.

Вартість правової допомоги за підготовку позовної заяви, відповіді на відзив Головного управління ДГІС України у Харківській області, відповіді на відзив Головного управління ДГІС України у Полтавській області складає 10000 грн.

Отримання позивачем вищевказаних послуг підтверджується актом про надання послуг № 01112021 від 01.11.2021.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зі змісту норм ч.ч. 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Колегія суддів зазначає, що незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Тобто, виключно за наявності заперечень сторони, за рахунок якої заявник просить відшкодувати витрати на правничу допомогу, суд може зменшити розмір таких витрат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа №815/1479/18), від 15 липня 2020 року (справа №640/10548/19), від 21 січня 2021 року (справа №280/2635/20).

Колегія суддів зазначає, що ГУ ДПС в Полтавській області та ГУ ДПС в Харківській області, як особи, які заперечують зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язані навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Агротрадиція» у позовній заяві повідомляло про понесення ним витрат на правничу допомоги та надавало орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу, зокрема за подання позовної заяви 8000 грн та за участь в одному судовому засіданні 1500 грн. Також було зазначено про намір подати докази на підтвердження понесених витрат у встановлені процесуальним законом строки.

Разом з цим, відповідачами, ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не було надано клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у відзивах на позовну заяву також не висловлено відповідних заперечень.

За таких обставин суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання розподілу судових витрат, не може оцінювати відповідність заявленого позивачем до стягнення розміру витрат на правову допомогу критеріям, що передбачені у частині п`ятій статті 134 КАС України, та, відповідно, самостійно зменшувати розмір заявлених до відшкодування сум.

Поряд із цим колегією суддів враховано, що відсутність таких заперечень з боку відповідачів може бути наслідком формального підходу суду першої інстанції до повідомлення сторін про дату, час та місце вирішення питання щодо відшкодування судових витрат та об`єктивною відсутністю у відповідача можливості підготувати та направити свої заперечення з даного приводу у строк, визначений судом.

Однак, як вбачається з відзиву на позовну заяву ГУ ДПС в Харківській області від 01.09.2021 (а.с. 172-173, т. 2) та відзиву на позовну заяву ГУ ДПС в Полтавській області від 03.09.2021 (а.с. 189-192, т. 2), відповідачі були ознайомлені з позовом ТОВ «Агротрадиція», в якому було наведено орієнтовний розрахунок судових витрат, про що самостійно зазначили у поданих до суду документах. Крім того, клопотання про долучення доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн від 03.11.2021 (а.с. 247-254, т. 2) також було направлено 03.11.2021 о 10:11 год. на офіційні електронні адреси відповідачів, що підтверджується скріншотом з електронної пошти представника позивача. Крім того, ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі № 520/14314/21 про призначення до розгляду в порядку письмового провадження заяви ТОВ «Агротрадиція» про ухвалення додаткового рішення, також була надіслана відповідачам 23.05.2023 о 20:16, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа до електронних кабінетів одержувачів - ГУ ДПС в Харківській області та ГУ ДПС в Полтавській області.

Отже, відповідачі були обізнані про намір позивача отримати відшкодування витрат на правничу допомогу, однак не вчинили жодних дій щодо висловлення заперечень стосовно заявленого ТОВ «Агротрадиція» до стягнення розміру витрат на правничу допомогу. Таким чином, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не надано доказів, як і не зазначено обставин, які б спростували співмірність заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу із обсягом виконаних адвокатом робіт. Колегія суддів звертає увагу, що навіть під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачами також не було висловлено позиції щодо неспівмірності заявленою позивачем до відшкодування суми.

З огляду на викладене, враховуючи наявність в матеріалах справи документального підтвердження понесених судових витрат, відсутність належно обґрунтованих заперечень з боку ГУ ДПС в Полтавській області та ГУ ДПС в Харківській області щодо заявленого представником позивача розміру витрат на правничу допомогу, та непідтвердження їх відповідними доказами, а також застосовуючи правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, колегія суддів вважає, що у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду заявленої позивачем суми, а отже вимога позивача про стягнення з відповідачів, понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн ( по 5000,00 грн пропорційно з кожного відповідача) підлягає задоволенню, з урахуванням того, що за наслідками розгляду апеляційної скарги позов ТОВ «Агротрадиція» було задоволено у повному обсязі.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Заяву представника позивача про ухвалення додаткової постанови - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22, ) витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (м. Полтава, вул. Європейська, 4, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22, ) витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Русанова В.Б.