Справа № 161/3045/23
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3045/23
Провадження № 2-а/161/105/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Дмитрук Т.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що згідно постанови від 16.02.2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за керування транспортним засобом 16.02.2023 року в м.Луцьку по вул.Львівській та перевищення швидкості у населеному пункті більш як на 20 км/год. зафіксовано 87 км/год.

Вказує, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки зафіксована швидкість з порушення вимог ст.40 Закону України «Про національну поліцію», а саме: лазерним вимірювачем швидкості який не був стаціонарно розміщений, а знаходився в руках поліцейського. У зв`язку з цим просив дану постанову скасувати .

Дослідивши письмові докази, доводи позивача та представника відповідача, викладені у відзиві, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 16.02.2023 року вбачається, що позивач керував транспортним засобом 16.02.2023 року в м.Луцьку по вул.Львівській та перевищив швидкість у населеному пункті більш як на 20 км/год. зафіксовано 87 км/год., за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.(а.с. ).

Згідно ч 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не зазначив і не представив суду доказів неправомірності дій поліцейського при складанні постанови та накладенні на нього адміністративного стягнення.

При цьому, його доводи стосовно фіксування швидкості лазерним вимірювачем, знаходячись в руках у поліцейського, а не стаціонарно розміщеного, спростовуються матеріалами фото фіксації з місця події, доданими до відзиву, якими чітко зафіксовано швидкість керованого саме ним авто у місці і часі вказаному у постанові. Водночас, не стаціонарне розміщення вимірювача швидкості може певним чином вплинути на похибку при визначенні швидкості руху, однак зважаючи на зафіксоване значне перевищення в населеному пункті 37 км/год., то такі твердження не можуть слугувати беззаперечним доказом який би спростовував перевищення більш як на 20 км/год при допустимій похибці 2 км/год. Прилад, яким здійснювалось фіксування швидкості відповідає усім вимогам та нормам, сертифікований і пройшов відповідну повірку, про що представлено відповідні свідоцтва та експертний висновок(а.с. ).

Інші доводи та пояснення позивача не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими належними доказами і надані пояснення не можуть слугувати беззаперечним доказом неправомірних дій відповідача, а тому суд їх розцінює як намагання позивача ухилитись від відповідальності за дане порушення.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 77, 158, 159, 161, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст. 268, 263 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 16.02.2023 року за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не брали участі у справі, протягом цього ж строку з моменту отримання копії рішення суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк