Справа № 160/11509/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 травня 2023 року Справа №160/11509/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними бездіяльності, дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2023р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві індексації грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві індексацію грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачеві довідки про вартість речового майна, що належало до видачі та не проведення виплати компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 06.04.2023 року;

- зобов`язати відповідача видати позивачеві довідку про вартість речового майна, що належало до видачі станом на 06.04.2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві компенсацію за неотримане речове майно за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачеві грошової компенсації вартості не отриманого харчування за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві грошову компенсацію вартості не отриманого харчування за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві грошову допомогу на оздоровлення за 2022, 2023 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 06.04.2023 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві грошову компенсацію за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, а саме 06.04.2023 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу;

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з серпня 2022 року по лютий 2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві додаткову винагороду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з серпня 2022 року по лютий 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві грошове забезпечення військовослужбовця за період 02.2022р.-12.2022р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачеві грошове забезпечення військовослужбовця за період 01.01.2023р.- 06.04.2023р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправними таких рішення, дій або бездіяльності та зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Згідно до п.23 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що вимога щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії (похідна вимоги) може розглядатися адміністративними судами лише за умови, що така вимога поєднана з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень (основною вимогою).

Як вбачається зі змісту заявленого позову позивач просить, зокрема, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень нарахувати та виплатити позивачеві грошове забезпечення військовослужбовця за період 02.2022р.-12.2022р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; нарахувати та виплатити позивачеві грошове забезпечення військовослужбовця за період 01.01.2023р.- 06.04.2023р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів, при цьому, щодо даних позовних вимог позивачем до відповідача не заявлені позовні вимоги публічно-правового характеру про визнання протиправними рішення, дій або бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень чи його посадової особи.

Пунктом 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За приписами ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у позові не викладено обставин та не зазначено про докази, що такі обставини підтверджують, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в частині що стосується компенсації вартості за не отримане харчування за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові не викладено обставин та не зазначено про докази, що такі обставини підтверджують, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо ненарахування та невиплати позивачеві грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач у позові вказує на те, що він неодноразово звертався до відповідача із рапортом щодо проведення нарахування та виплати спірних виплат, проте, таких копій рапортів позивачем до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

До позову не додано доказів не проведення позивачеві індексації грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач вказує на те, що при звільненні йому не була виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно, за виплатою якої позивач звертався із рапортом, проте, доказів на підтвердження наведеного позивачем до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач вказує у позові на те, що йому не було видано довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, проте, доказів на підтвердження наведеного позивачем до позову не додано, проте, доказів на підтвердження наведеного позивачем до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, у позові позивач вказує на те, що йому не було нараховано грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки протиправно, проте, доказів такого не нарахування до позову не додано, не додано і рапортів позивача щодо нарахування такої компенсації, проте, доказів на підтвердження наведеного позивачем до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач зазначає, що у період з лютого 2022 року по 06.04.2023р. грошове забезпечення позивача розраховано на підставі показника прожиткового мінімума для працездатних осіб станом на 01.01.2018р. замість станом на 01.01.2022р. та 01.01.2023р., проте, таких доказів до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, позивач у позові зазначає, що на момент звільнення відповідач з ним не розрахувався у повному обсязі, проте, доказів не надання згоди на виключення його зі списків особового складу військової частини (що передбачено абз.3 п.242 розділу ХІІ Указу №1153/2008), до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що обов`язок долучення до позову доказів, на які позивач посилається у позові покладено на позивача за приписами ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому вимоги публічно-правового характеру про визнання протиправними рішення, дій або бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень чи його посадової особи (основної вимоги) щодо похідної позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві грошове забезпечення військовослужбовця за період 02.2022р.-12.2022р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; нарахувати та виплатити позивачеві грошове забезпечення військовослужбовця за період 01.01.2023р.-06.04.2023р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів, у відповідності до вимог ст.ст.2, 4, 5, п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин та про докази, що їх підтверджують, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в частині що стосується компенсації вартості за не отримане харчування за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року, а також надати такі докази, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин та про докази, що їх підтверджують, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо ненарахування та невиплати позивачеві грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, а також надати такі докази (розрахункові листи, накази на виплату, рапорти та накази на відпустку), у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів того, що позивач неодноразово звертався до відповідача із рапортом щодо проведення нарахування та виплати спірних виплат, а саме: надати копії таких рапортів, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) доказів не проведення позивачеві індексації грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року (зокрема, розрахункові листи), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) доказів того, що при звільненні позивачеві не була виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно, за виплатою якої позивач звертався із рапортом, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

5) доказів того, що позивачеві не було видано довідку про вартість речового майна, що належить до видачі (рапорти, звернення, заяви, відповіді), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

6) доказів того, що позивачеві не було нараховано грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки протиправно (у тому числі, надати рапорти позивача), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

7) доказів того, що у період з лютого 2022 року по 06.04.2023р. грошове забезпечення позивача розраховано на підставі показника прожиткового мінімума для працездатних осіб станом на 01.01.2018р. замість станом на 01.01.2022р. та 01.01.2023р., у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

8) доказів не надання позивачем згоди на виключення його зі списків особового складу військової частини (що передбачено абз.3 п.242 розділу ХІІ Указу №1153/2008) у зв`язку із не проведенням з ним повного розрахунку, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними бездіяльності, дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому вимоги публічно-правового характеру про визнання протиправними рішення, дій або бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень чи його посадової особи (основної вимоги) щодо похідної позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачеві грошове забезпечення військовослужбовця за період 02.2022р.-12.2022р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів; нарахувати та виплатити позивачеві грошове забезпечення військовослужбовця за період 01.01.2023р.-06.04.2023р. із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів, у відповідності до вимог ст.ст.2, 4, 5, п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин та про докази, що їх підтверджують, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в частині що стосується компенсації вартості за не отримане харчування за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року, а також надати такі докази, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин та про докази, що їх підтверджують, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо ненарахування та невиплати позивачеві грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, а також надати такі докази (розрахункові листи, накази на виплату, рапорти та накази на відпустку), у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) доказів того, що позивач неодноразово звертався до відповідача із рапортом щодо проведення нарахування та виплати спірних виплат, а саме: надати копії таких рапортів, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) доказів не проведення позивачеві індексації грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по 06.04.2023 року (зокрема, розрахункові листи), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

4) доказів того, що при звільненні позивачеві не була виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно, за виплатою якої позивач звертався із рапортом, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

5) доказів того, що позивачеві не було видано довідку про вартість речового майна, що належить до видачі (рапорти, звернення, заяви, відповіді), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

6) доказів того, що позивачеві не було нараховано грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки протиправно (у тому числі, надати рапорти позивача), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

7) доказів того, що у період з лютого 2022 року по 06.04.2023р. грошове забезпечення позивача розраховано на підставі показника прожиткового мінімума для працездатних осіб станом на 01.01.2018р. замість станом на 01.01.2022р. та 01.01.2023р., у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

8) доказів не надання позивачем згоди на виключення його зі списків особового складу військової частини (що передбачено абз.3 п.242 розділу ХІІ Указу №1153/2008) у зв`язку із не проведенням з ним повного розрахунку, у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва