Справа № 480/350/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 р. Справа № 480/350/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Євсєєвої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2023, суддя А.І. Сидорук, по справі № 480/350/23

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа Миколаївська селищна рада Сумського району Сумської області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною (нечинною) та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 03.02.2022 ВП № 68167876 по примусовому виконанню рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/6919/21.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 задоволено позов.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Діхтяренка В.О. від 03.02.2022 ВП № 68167876 про закінчення виконавчого провадження.

Миколаївська селищна рада (далі третя особа), не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що державним виконавцем було правомірно винесено оскаржувану постанову, оскільки селищною радою судове рішення виконано у повному обсязі. Крім того, ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 про відкриття провадження у справі та про відмову в залишенні позовної заяви без розгляду від 10.03.2023 є необгрунтованими з тих підстав, що судом фактично не було вирішено питання щодо поновлення строку звернення до суду.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (далі - відповідачі) не надали відзиви на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 по справі № 480/6919/21 визнано протиправним та скасовано рішення Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 26.03.2021, яким відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою. Зобов`язано Миколаївську селищну раду Сумського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :03:009:0009 площею 0,9595 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, за результатами її розгляду прийняти рішення з урахуванням вимог діючого законодавства.

30.12.2021 Сумським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист (а.с. 6).

14.01.2022 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного судового рішення (а.с. 7).

28.01.2022 Миколаївська селищна рада направила до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) лист № 111, в якому просила закінчити виконавче провадження № 68167876. В обґрунтування заявником зазначено, що селищною радою добровільно виконано рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Так, відділом стратегічного розвитку та земельних відносин Миколаївської селищної ради підготовлено проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки за кадастровим номером :03:009:0009». Вказаний проект відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» оприлюднено на офіційному веб-сайті Миколаївської селищної ради за 10 робочих днів до дати розгляду, включено до порядку денного другого пленарного засідання чотирнадцятої сесії Миколаївської селищної ради, яка відбулася 23 грудня 2021 року, та повторно розглянуто (а.с. 8).

До вказаного листа селищною радою додано проект рішення від 23.12.2021 про надання позивачу у власність земельної ділянки, порядок денний чотирнадцятої сесії другого пленарного засідання від 23.12.2021 та протокол поіменного голосування щодо вказаного питання (а.с. 9-15).

03.02.2022 державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з виконанням рішення суду у повному обсязі до моменту відкриття виконавчого провадження (зворотний бік а.с. 63).

Не погодившись з постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не перевірив фактичне виконання рішення суду та передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України ''Про виконавче провадження''.

Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з п.п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Судовим розглядом встановлено, що на примусовому виконанні перебувало рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/6919/21, яке набрало законної сили, на виконання якого видано виконавчий лист, та яким зобов`язано Миколаївську селищну раду Сумського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :03:009:0009 площею 0,9595 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, за результатами її розгляду прийняти рішення з урахуванням вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.09.2021 по справі № 480/6919/21, зокрема, зобов`язано Миколаївську селищну раду Сумського району Сумської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою та за результатами її розгляду прийняти рішення.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Під час пленарного засідання після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради приймається рішення, крім випадків, передбачених цим Законом. До загального складу сільської, селищної, міської ради при встановленні результатів голосування включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відтак, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою Миколаївською селищною радою повинно прийматися відповідне умотивоване рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні.

При цьому, під час судового розгляду справи Миколаївською селищною радою ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не було надано доказів на підтвердження того, що нею виконано рішення суду, а саме прийнято рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні.

Разом з тим, проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки за кадастровим номером :03:009:0009», порядок денний чотирнадцятої сесії другого пленарного засідання від 23.12.2021 та протокол поіменного голосування щодо вказаного питання, свідчать про повторний розгляд заяви позивача, проте за результатами якого не було прийнято жодного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що селищною радою не виконано у повному обсязі судове рішення по справі № 480/6919/21.

При цьому, при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач не перевірив виконання селищною радою рішення Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/6919/21, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з виконанням рішення суду у повному обсязі до моменту відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова відповідача від 03.02.2022 ВП № 68167876 є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності оскаржуваної постанови відповідача зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Щодо заперечень апелянта на ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 про відкриття провадження у справі та про відмову в залишенні позовної заяви без розгляду від 10.03.2023, колегія суддів зазначає наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 20.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, зокрема, шляхом подання до суду доказів на підтвердження клопотання про поновлення строку звернення до суду.

27.01.2023 відповідачем надано до суду заяву про поновлення строку, до якої додано докази ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

30.01.2023 Сумським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі. В описовій та мотивувальній частині ухвали зазначено, що 27.01.2023 до суду надійшла заява позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду, яка мотивована тим, що про порушення свого права, а саме наявність постанови про закриття виконавчого провадження від 03.02.2022 ВП № 68167876 позивач дізнався 13.01.2023, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження за його заявою. Також, позивач надав позовну заяву в 3-х екземпрярах із правильною назвою Відділу примусового виконання рішень. Позов відповідає вимогам приписів ст.ст. 160, 161, 287 КАС України, а підстави для повернення позовної заяви відсутні. Суд дійшов висновку, що справа, з урахуванням норм статей 262, 268-272, 287 КАС України, підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін з урахуванням особливостей передбачених для даної категорії спорів.

10.03.2023 судом першої інстанції відмовлено в залишенні позовної заяви без розгляду, оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, фактично було задоволено клопотання позивача про поновлення процесуального строку та відкрито провадження у справі. Отже, дане питання вже було вирішено судом і суд поновив позивачу строк звернення.

Колегія суддів зазначає, що хоча резолютивна частина ухвали про відкриття провадження у справі не містить висновку про визнання поважними причин пропуску строку та його поновлення, зазначений недолік не впливає на правильність висновку суду першої щодо відсутності перешкод для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 по справі № 480/350/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий