Справа № 420/10232/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Танасогло Т.М.,
суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,
У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» (надалі ТОВ «Балтський хлібороб», позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач-1), Державної податкової служби України (далі відповідач-2), про визнання протиправними та скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області № 2226 від 07.10.2021 року, № 3719793/32431869 від 27.01.2022 року, № 3719794/32431869 від 27.01.2022 року, № 3719795/32431869 від 27.01.2022 року, зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків; зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 1 від 04.12.2021 року до податкової накладної № 4 від 30.11.2021 року та податкові накладні № 1 від 08.12.2021 року, № 2 від 17.12.2021 року; стягнення судових витрат.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2022р., адміністративний позов ТОВ «Балтський хлібороб» задоволено повністю.

За клопотанням позивача, 09 січня 2023 року Одеським оружним адміністративним судом у даній справі ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» (, адреса: село Євтодія, Балтський район, Одеська область, 66142) 12000(дванадцять тисяч)грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначені рішення та додаткове рішення суду першої інстанції відповідач оскаржив в подальшому до апеляційного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року, апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 420/10232/22 залишено без змін.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року, апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення. Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі № 420/10232/22 залишено без змін.

До моменту ухвалення рішення за результатами перегляду апеляційним судом цієї справи, представником позивача адвокатом Кондраковим В.В. було заявлено про намір подати докази понесення судових витрат у суді апеляційної інстанції.

24.04.2023р. від ТОВ «Балтський Хлібороб» надійшло до апеляційного суду клопотання про залучення доказів понесення витрат на правову допомогу, в якому позивач просить стягнути з ГУ ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України на його користь судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу адвоката в сумі 240944грн., та докази на підтвердження понесення таких витрат.

27.04.2023р. від позивача надійшла заява про намір подати докази понесення витрат на правничу допомогу.

03.05.2023р. від ТОВ «Балтський хлібороб» надійшла ще одна заява про залучення доказів понесення витрат на правничу допомогу, в якій просить з ГУ ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 грн.

08.05.2023р. від ГУ ДПС України в Одеській області надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу в обґрунтування якого зазначив, що розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги. Серед іншого, відповідач вказує на завищення, невідповідність критерію розумності і неспівмірності заявленого до відшкодування за рахунок податкового органу «гонорару успіху» - 232944,00 грн. На думку відповідача, ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважав справедливим призначити позивачеві компенсацію витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір прожиткового мінімуму на 2022 рік станом на час звернення з позовом до суду 2481грн.

10.05.2023р. від позивача надійшли письмові пояснення на клопотання податкового органу про зменшення витрат на правову допомогу.

Відповідно до приписів ст.311 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах розгляду питання щодо ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, а також дослідивши обґрунтування сторін зі спірного питання, колегія суддів вважає, що заяву позивача слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як встановлено ч.1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно приписів ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження складу та розміру судових витрат на правничу допомогу позивачем до матеріалів справи надано: Договір №30/01/2023-БХ від 30.01.2023 року, укладений між ТОВ «Балтський Хлібороб» (Замовник) та Адвокатом Кондраковим В.В. (Виконавець) про надання юридичних послуг; Акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 21.04.2023р.Додаткову угоду №1 до Договору про надання юридичних послуг №30/01/2023-БХ від 30.01.2023р.; Акт приймання-передачі наданих послуг №2 від 01. травня 2023р.

Дослідивши надані представником позивача документи, апеляційний суд встановив, що за умовами п. 1.1. Договору №30/01/2023-БХ, Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов`язання надавати на належному рівні юридичні послуги відносно апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області до П`ятого апеляційного адміністративного суду на рішення суду першої інстанції у даній справі від 23.12.2022р.

Відповідно до п.3.1 Договору від 30.01.2023 року, вартість послуг визначається Виконавцем на підставі Заявки Замовника та вказується в рахунку-фактурі.

Згідно із п.3.2-3.3 Договору від 30.01.2023р., вартість послуг складається із вартості наданої правової допомоги в залежності від кількості витрачених годин на її надання та гонорару успіху, що виплачується Замовником в залежності від результату вирішення спору. Вартість 1 години надання правової допомоги за даним договором становить 2000грн. без ПДВ. У випадку досягнення позитивного результату для Замовника він додатково сплачує Виконавцю гонорар успіху в розмірі 5% від суми податкових накладних, розблокованих рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2022р.

Позитивним результатом для Замовника в розумінні п.3.2 цього договору є ухвалення П`ятим апеляційним адміністративним судом рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги податкового органу на судове рішення.

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 21.04.2023 року позивачем було прийнято надані адвокатом послуги, пов`язані із розглядом апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області на рішення суду першої інстанції, наступні послуги:

- надання Замовнику усної консультації 30.01.2023 року, кількість годин -1, вартість 2000грн.;

- вивчення матеріалів та складання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2022р. у справі №420/10232/22 - 01.02.2023р. кількість годин -2, вартість 4000грн.;

- складання клопотання про залучення доказів понесення витрат на правову допомогу у даній справі - 21.04.2022р., кількість годин - 1, вартість - 2000 грн.;

- гонорар успіху (п.3.2 договору) фіксовано, 232944 грн.

Крім того, додатковою угодою №1 від 09.02.2022р. було доповнено:

п. 1 наведеного вище Договору від 30.01.2023р. підпунктом 1.1.1, яким крім того Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов`язання надавати на належному рівні юридичні послуги відносно апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області до П`ятого апеляційного адміністративного суду на додаткове рішення суду першої інстанції у даній справі, а також всього, що з цим пов`язано;

п. 3 Договору від 30.01.2023р. підпунктом 3.3.3, згідно якого за надання Замовнику Виконавцем юридичних послуг відносно апеляційної скарги на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.01.2023р. у цій справі Замовник сплачує Виконавцю фіксовано 10000 грн.

01.05.2023р. позивачем та адвокатом було складено та підписано Акт приймання-передачі наданих послуг №2, відповідно до якого ТОВ Балтський Хлібороб прийняло надані адвокатом юридичні послуги, пов`язані із розглядом апеляційної скарги на додаткове судове рішення на суму 10000 грн. (фіксовано).

Отже, загальні витрати позивача на правничу допомогу у зв`язку із переглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції, згідно наданих ним вищевказаних документів, склали 250 944 грн.

Водночас, визначаючись із розміром правничої допомоги, яка піддягає відшкодуванню Товариству, судова колегія враховує, що в силу вимог ч.ч. 5, 6 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Слід врахувати, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Колегія суддів наголошує, що суд, розглядаючи заяву про розподіл судових витрат, та вирішуючи її по суті, має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлених розмір відповідає визначеним приписами КАС України критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору, а не автоматично стягувати увесь заявлений стороною до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 560/12697/21 дійшов до висновку про те, що «…розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 р. у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 р. у справі № 520/9115/19, № 640/19536/18 від 03.02.2022 р.

Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Оцінюючи надані представником позивача документи, колегія суддів зауважує, що отримання консультації з приводу поданої апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, охоплюються наданими згідно п.2 вказаного Акту юридичними послугами, а також не є необхідними витратами для надання послуг адвоката в суді з огляду на типовий характер справи.

Стосовно ж гонорару успіху, апеляційний суд зазначає, що суд має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й враховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55 рішення Iatridis v. Greece, заява № 31107/96), водночас, угоди про гонорар успіху не можуть зобов`язувати суд в обов`язковому порядку стягувати таку суму за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень на користь позивача.

Водночас, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При цьому судова колегія приймає до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, зокрема, на позицію викладену у п.5.42-5.44. "У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом (в даному випадку відсоток суми по розблокованим податковим накладним). Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність ".

Варто зазначити, що поняття " гонорар успіху " не закріплене на законодавчому рівні. При цьому, як вбачається з Правил адвокатської етики, адвокат зобов`язаний приділяти розумно необхідну увагу для успішного виконання кожного доручення, незалежно від розміру обумовленого гонорару. Отже, уклавши договір про надання правової допомоги адвокат визначає гонорар, тобто вартість своїх послуг за виконання доручення (надання послуг) і при цьому адвокат зобов`язаний використати всі розумно необхідні і доступні йому законні засоби для надання ефективної професійної правничої (правової) допомоги клієнту та успішно здійснити його захист або представництво.

Виходячи з викладеного, судом не встановлено, що такі витрати як " гонорар успіху " були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим у даній справі.

Підсумовуючи усе наведене вище, обраховуючи доцільність понесених позивачем витрат належить аналізувати через призму не тільки долучених доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, але і з урахуванням складності справи та складності наданих послуг.

Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги заперечення відповідача, колегія суддів враховує, що: дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; справа містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; позовна заява є необ`ємною; справа розглядалася судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; судові засідання не проводились; наявна стала судова практика; апеляційний розгляд відбувався у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, з урахуванням опису кожної складової наданих послуг, зазначених в актах, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для зменшення загальної суми заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з 250 944 грн. до 5500,00 грн.

Таким чином, враховуючи викладене у сукупності, зважаючи на предмет позову, фактичний об`єм виконаної роботи, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 5500,00 грн.

При цьому, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з ГУ ДПС в Одеській області, оскільки спір у справі виник внаслідок неправильних дій саме цього відповідача, згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Тож, заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат під час розгляду справи в П`ятому апеляційному адміністративному суді підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Ураховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність постановлення додаткової постанови.

Відтак, наявні підстави для ухвалення додаткової постанови про часткове задоволення клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб».

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 243, 250, 252, 311, 322, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Балтський хлібороб про ухвалення додаткового рішення по справі №420/10232/22 задовольнити частково.

Ухвалити у справі №420/10232/22 додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський Хлібороб» (, адреса: село Євтодія, Балтський район, Одеська область, 66142) витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Танасогло Т.М.
Судді Бітов А.І. Градовський Ю.М.