Справа № 705/3853/22
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 705/3853/22 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Годік Л.С., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

при секретарі Литвин С.В.

за участю:

представника відповідача: Панасюка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського відділу Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Уманського відділу Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (далі по тексту - відповідач, Уманський відділ УДМС в Черкаській області) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уманського відділу УДМС в Черкаській області № 59 від 02.09.2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства;

- визнати недійсним запис про прийняття Уманським відділом УДМС в Черкаській області рішення № 59 від 02.09.2022 року, здійснений в закордонному паспорті ОСОБА_1 .

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2023 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який з`явився у призначене судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до паспорта громадянина СРСР серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Темиртау Карагандинської області Казахстан, в графі національність вказано «українець», в графі ким виданий - «відділом внутрішніх справ Уманського міськвиконкому Черкаської області».

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Темиртау Карагандинської області Казахстан, актовий запис № 3125 від 22.11.1972. Батьками позивача вказані: батько ОСОБА_2 , росіянин, мати - ОСОБА_3 , українка.

Відповідно до паспорта Російської федерації НОМЕР_2 , виданий 01.09.2016 року на термін до 01.09.2021 і належить ОСОБА_1 , міститься відмітка « 02.09.2022 за № 59 Уманським відділом УДМС прийнято рішення про примусове повернення та встановлено строк для виїзду 30 діб. Зобов`язаний залишити територію України до 01.10.2022» (а.с.12).

Як вбачається з рішення Уманського відділу УДМС в Черкаській області № 59 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 02.09.2022 року було вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 01.10.2022 року (далі по тексту - оскаржуване рішення).

З указаним рішенням та вимогами статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку у разі ухилення від виїзду за межі України у визначений строк, ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в оскаржуваному рішенні (а.с.53 на звороті).

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, порушуючи чинне законодавство України, розуміючи наслідки такого порушення, з особистих міркувань, у належний спосіб не звернувся до органів Державної міграційної служби України для оформлення документів на право проживання в України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.09.2022 Уманським відділом УДМС в Черкаській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МЧК 001413 відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 203 КУпАП, про те, що 02.09.2022 року о 12:00 за адресою: АДРЕСА_1 , був виявлений громадянин Російської федерації ОСОБА_1 , який ухилявся від виїзду з України, після закінчення відповідного терміну перебування. Свою вину позивач не заперечував та надав пояснення.

Постановою Уманського відділу УДМС в Черкаській області серії ПН МЧК 001412 від 02.09.2022 року, відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП, було накладено на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

02.09.2022, позивач сплатив штраф у розмірі 3400,00 грн., що підтверджується квитанцією № 90479252.

Відповідно до довідки Дмитрушківської сільської ради Уманського району с. Собківка від 14.04.1998 року, ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки виробничого підрозділу служби колії Христинівської дистанції колії за №21 від 21.09.2022 року ОСОБА_1 дійсно працював в Христинівській дистанції колії з 04.08.1999 по 01.06.2004.

Відповідно до довідки релігійної організації «Центр свідків Єгови» за № 5012 від 29.09.2022 року, ОСОБА_1 , починаючи з 06.04.2005 року, є присвяченим охрещеним служителем Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні.

Спірні правовідносини, регулюються Конституцією України та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі по тексту - Закон № 3773-VI)(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно частини 3 статті 3 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 23 Закону № 3773-VI передбачено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Отже, іноземець або особа без громадянства підлягає примусовому поверненню в країну походження за рішенням уповноваженого на це органу виключно за умови наявності у їх діях ознак порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, або якщо вони суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі по тексту - Інструкція).

Пунктом 1.6 Інструкції визначено, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є:

- дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

- дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку;

- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Уманського відділу УДМС в Черкаській області серії ПН МЧК 001412 від 02.09.2022 року, відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП, було накладено на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Вказана постанова є чинною, що не спростовано належними доказами.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 203 КУпАП передбачено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи не міститься, а скаржником не надано доказів та пояснень неможливості звернення ОСОБА_1 до органів ДМС, до затримання останнього та прийняття оскаржуваного рішення про примусове повернення до каїни походження або третьої країни, з оформленням документів на тимчасове проживання в Україні.

При цьому, як вбачається з пояснень позивача, останній повернувся на територію України у 1998 році, і проживав разом з матір`ю. На території України до державної міграційної служби за проведенням будь-якої процедури оформлення документів на право проживання позивач не звертався.

Наведене свідчить, що позивач, порушуючи чинне законодавство України, розуміючи наслідки такого порушення, з особистих міркувань, у належний спосіб, не звернувся до органів ДМС з оформленням документів на право проживання в Україні.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 порушено, покладений на нього чинним законодавством України, обов`язок дотримуватись вимог національного законодавства України.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що позивачем свідомо допущено порушення чинного законодавства України, що є законною підставою для винесення контролюючим органом рішення про примусове повернення громадянина Російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до країни походження або третьої країни.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваного рішення, відповідно до норм чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що інші доводи представника апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

А.Г. Степанюк

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2023 року