Справа № 200/773/23
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Справа№200/773/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Донецької обласної прокуратури (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, 6, ) про

стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, який складає 64965грн.;

стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплат при звільненні по день фактичного розрахунку, тобто з 11.02.2022 по 22.02.22, включно, в розмірі (11 календарних днів помножене на середньоденну заробітну плату (228, 75 грн.)=2516,25 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він працював в органах прокуратури з 2012 року.

На підставі наказу керівника Донецької обласної прокуратури №882-к від 18.09.2020 позивача призначено на посаду прокурора Волноваської місцевої прокуратури.

24.03.2021 керівником Донецької обласної прокуратури винесено наказ №659-к про звільнення позивача з посади прокурора Волноваської місцевої прокуратури на підставі п.9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

На підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2021 у справі №200/5099/21 позивача поновлено на посаді прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області з 27.03.2021 року.

11.02.2022 на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2022 у справі №200/5099/21 наказом керівника Донецької обласної прокуратури №231-к скасовано наказ про поновлення позивача на посаді прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області.

Позивач наголошує, що відповідач не видав йому трудову книжку, а 17.01.2023 видано дублікат трудової книжки.

У зв`язку з зазначеним, оскільки днем звільнення є, на думку позивача 17.01.2023 - день видачі дубліката трудової книжки, він вважає, що має право на отримання середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З огляду на вказані обставини позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року залишено без задоволення заяву Донецької обласної прокуратури про розгляд в загальному позовному провадженні справи №200/773/23.

Ухвалою суду від 03 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення позивачу даної ухвали шляхом подання до суду заяви про поновлення строку та докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою суду 26 травня 2023 року в задоволенні клопотання Донецької обласної прокуратури про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 .

Наказом керівника Донецької обласної прокуратури № 659-к від 24.03.2021 позивача звільнено з посади прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 26.03.2021.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року визнано протиправним та скасовано наказ керівника Донецької обласної прокуратури № 659-к від 24.03.2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Визнано протиправним та скасовано рішення № 19 кадрової комісії № 14 від 09.03.2021 року про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 прокурором Волноваської місцевої прокуратури Донецької області.

Зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області з 27.03.2021 року.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року доповнено 5 абзац резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, зазначивши «Стягнути з Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, ідентифікаційний код 25707002) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 27.03.2021 року до моменту фактичного поновлення на посаді в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 9404,69 грн».

Наказом Донецької обласної прокуратури від 15.12.2021 №2893-к скасовано наказ керівника Донецької обласної прокуратури №695-к від 24.03.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області з 27 березня 2021 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі №200/5099/21 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року, додаткове рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 листопада 2021 року у справі № 200/5099/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури, Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасуванні наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано.

Прийнято нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури, Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасуванні наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

11.02.2022 Донецькою обласною прокуратурою винесено наказ №231-к, яким скасовано наказ керівника Донецької обласної прокуратури від 15.12.2022 №2893-к про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області (підстава постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у справі №200/5099/21).

Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці позивача НОМЕР_3 від 15 червня 2022 року.

В матеріалах справи наявний лист відповідача від 20.10.2022 №07-1054 вих-22, яким за результатом розгляду заяви від 12.10.2022, повідомлено позивача, зокрема, про те, що наказ керівника Донецької обласної прокуратури №231-к 11.02.2022 направлено позивачу 14.02.2022 для ознайомлення на електронні адреси Волноваської Лівобережньої окружним прокуратур.

В додатках до вказаного листа містяться: наказ керівника Донецької обласної прокуратури №231-к 11.02.2022; дублікат трудової книжки НОМЕР_3 ; довідка про заробітну плату за період роботи в органах прокуратури з 01.01.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 до моменту звільнення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

Статтею 4 Закону № 1697-VII встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (частина перша статті 48 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України (частина п`ята статті 48 Кодексу законів про працю України).

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно п.п.3, 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27 квітня 1993 року №301, трудові книжки повинні зберігатися на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, трудова книжка зберігається, як правило, у кадровій службі (службі управління персоналом), а відповідальність за неї несе керівництво.

П.п. 2.4, 4.1, 4.2 Інструкції № 58 врегульовано, що усі записи, що здійснюються в трудовій книжці: про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення, вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу, але не пізніше тижневого строку видання такого наказу, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу, тобто, підстави звільнення, що зазначенні в наказі про звільненні, мають відповідати підставам, зазначеним у трудовій книжці.

Так, у випадку звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 розділу 4 Інструкції №58, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

У ч. 5 ст. 235 КЗпП України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) закріплено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Таким чином, для застосування цієї норми права необхідна наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого органу; вимушений прогул викликаний затримкою трудової книжки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 363/554/18 від 23 жовтня 2021 року, у справі № 600/121/19 від 09 березня 2021 року, у справі №804/958/16 від 20 січня 2021 року.

Суд наголошує, що трудове законодавство України побудоване на балансі прав та обов`язків як працівника, так і роботодавця. За положеннями трудового законодавства невиконання зобов`язань, як і зловживання правами, не допускається, а право працівника отримати трудову книжку в день звільнення пов`язується не лише з обов`язком роботодавця видати трудову книжку, а й з обов`язком працівника її забрати, якщо роботодавець створив всі умови для її вчасної видачі.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 09.03.2021 у справі № 600/121/19.

Так, відповідно до п.п. 3.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Суд зауважує, що наказ керівника Донецької обласної прокуратури №231-к 11.02.2022 направлено 14.02.2022 для ознайомлення позивачем на електронні адреси Волноваської Лівобережньої окружним прокуратур, тобто, вжито заходи щодо поновлення прав позивача після її звільнення, а саме видачі трудової книжки з внесенням запису про звільнення, що не спростовано позивачем.

Позивачем не надано суду доказів про вчинення якихось дій для отримання трудової книжки до звернення 12.10.2022 до відповідача з заявою про видачу трудової книжки.

Посилання позивача на те, що днем видачі трудової книжки є 17.01.2023, суд не приймає до уваги, оскільки він дізнався про направлення йому 14.02.2022 дублікату трудової книжки для ознайомлення, але звернувся до відповідача з заявою тільки 12.10.2022 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки встановлені та доведені обставини свідчать про відсутність умисних винних дій (бездіяльності) у затримці видачі трудової книжки у розумінні положень ч. 5 ст. 235 КЗпП України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Донецької обласної прокуратури (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, 6, ) про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, який складає 64965грн.; стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплат при звільненні по день фактичного розрахунку, тобто з 11.02.2022 по 22.02.22, включно, в розмірі (11 календарних днів помножене на середньоденну заробітну плату (228, 75 грн.)=2516,25 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Аканов