Справа № 620/5539/22
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5539/22 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до матеріальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності на суму 35079,30 грн;

- визнати протиправними та скасувати п.п. №№2,5,6,11,14,17 наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 14.07.2022 №805-АГ «Про результати службового розслідування»

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано пункти №2,5,6,11,14,17 наказу 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України від 14.07.2022 №805-АГ «Про результати службового розслідування». У задоволенні решті позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених позовних вимог та в цій частині, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані пункти наказу є правомірними.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває в розпорядженні НОМЕР_2 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується матеріалами справи.

За фактом втрати та викрадення зброї, боєприпасів та спеціальних засобів (далі-військове майно), наказом відповідача від 26.04.2022 № 384-АГ відносно позивача призначено службове розслідування

За результатами службового розслідування 24.06.2022 складено висновок, затверджений начальником 105 прикордонному загоні імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України, в якому зазначено, що «…підполковником ОСОБА_1 втрачено: 9 мм пістолети ПМ №№ НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, Бінокль Б 12x40 № ХС 15952, Бінокль Б8х30 № ЛО72737, Бінокль Б7х35 № КС 133749, Багнет до АКС, СВД - 30 шт., Виріб БРМ-92 - 20 шт., Виріб ПРС-92 - 5 шт., Газовий балончик «Терен-4М» - 11 шт., Набої 9мм «Форт-Т» Р.А. - 3 шт., 26 мм СПО - 2 шт., 26 мм СПЧ - 1 шт., 26 мм СПЗ - 3 шт., Бінокль польовий «Арсенал» 12x50 - 1 шт., Бінокль польовий «Арсенал» 10x50 -2 шт. Даний факт став можливим внаслідок збройної агресії з боку російської федерації проти України, збереження життя і здоров`я військовослужбовців та можливих протиправних дій зі сторони військовослужбовців країни агресора; послаблення контролю за організацією транспортування, видачі, збереження та експлуатації військового майна, що призвело до порушення Інструкції про особливості зберігання стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат в органах та підрозділах Державної прикордонної служби України в умовах особливого періоду, надзвичайного та воєнного стану, а також у підрозділах, які залучені до сил і засобів для здійснення заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та виконують завдання на адміністративній межі з тимчасово окупованою територією Автономної Республіки Крим, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.07.2018 № 636; Інструкції про організацію обліку, зберігання, видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.12.2004 № 925/ДСК; статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України. В діях підполковника ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 413 «Втрата військового майна» Кримінального кодексу України».

У подальшому, 14.07.2022 відповідачем видано наказ № 805 -АГ «Про результати службового розслідування», в якому наказано:

- «…У зв`язку із неналежним виконанням підполковником ОСОБА_1 пункту 3 розділу 1 Інструкції про особливості зберігання стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат в органах та підрозділах Державної прикордонної служби України в умовах особливого періоду, надзвичайного та воєнного стану, а також у підрозділах, які залучені до сил і засобів для здійснення заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та виконують завдання на адміністративній межі з тимчасово окупованою територією Автономної Республіки Крим, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.07.2018 № 636 в частині «Командири (начальники) зобов`язані: ... забезпечувати надійне зберігання стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат; забезпечувати належний -порядок охорони, обліку, зберігання і використання озброєння і боєприпасів для у унеможливлення їх втрат або крадіжок», пункту 3 розділу 1 Інструкції про організацію обліку, зберігання, видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.12.2004 № 925/ДСК в частині: «Начальники завжди повинні мати точні дані про наявність і стан стрілецької зброї та боєприпасів. Вони зобов`язані забезпечити належний порядок їх охорони, обліку, зберігання і використання, який унеможливив би втрати та крадіжки...», статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України в частині: «Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: ... знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно», в діях підполковника ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 413 «Втрата військового майна» Кримінального кодексу України» ( п. 2);

- «… з метою відшкодування шкоди, завданої державі, підполковника ОСОБА_1 притягнути до підвищеної матеріальної відповідальності відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців, прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», Переліку військового майна, пошкодження якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 604 та на підставі довідки - розрахунку визначення збитку заподіяного державі» ( п.5);

- «…стягнути з підполковника ОСОБА_1 збиток, завданий державі, з урахуванням кратності у сумі 35079, 30 грн та внести майно до книг обліку втрат та нестач а саме: пістолет 9 мм ПМ - 3 од. - 729,00 грн; багнет-ніж до АКС, СВД - 30 шт. - 2070,00 грн; з урахуванням кратності 10 сума збитку становить 30789, 00 грн. 26 мм СПО - 2 шт. - 49,48 грн.; 26 мм СПЧ - 1 шт. - 17,18 грн.; 26 мм СПЗ - 3 шт. - 51,54 грн.; урахуванням кратності 5 сума збитку становить 709,20 грн; біноклю Б12х40- 1 шт. - 293,00 грн.; біноклю Б8х30, - 1 шт. - 205,00 грн.; біноклю Б7х35 - 1 шт. - 355,00 грн.; біноклю польового «Арсенал» 12x50 NBN 18-1250N з чохлом - 1 шт. -481,00 грн.; біноклів польових «Арсенал» 10x50 11-1050Б з чохлом - 2 шт. - 774,00 грн; виробів БРМ-92 - 20 шт. - 950,00 грн.; виробів ПРС-92 - 5 шт. - 72,50 грн.; газових балонів «Терен-4М - 1 1 шт. - 435,60 грн.; набоїв 9 мм «Форт-Т» Р.А. - 3 шт. - 15,00 грн з урахуванням того, що кратність не нараховується сума збитку становить 3581, 10 грн. Загальна сума збитку, з урахуванням кратності, становить 35079, 30 грн» (п.6);

-«… на підставі пункту 6 глави 14 розділу III Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за №854/32306, за упущення, які призвели до матеріальних збитків, підполковника ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до наказу Голови Державної прикордонної служби України 31 березня 2022 року № 302-ОС (П-004386), позбавити премії повністю нарахованої суми у серпні 2022 року» (п.11);

- «… на підставі пункту 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» та в зв`язку з тим, що в діях підполковника ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 413 Кримінального кодексу України, позбавити останнього грошової винагороди за березень 2022 року в сумі 100 000 грн» ( п.14);

-«…головному бухгалтеру - начальнику фінансово - економічного відділу (бухгалтерської служби) здійснити утримання грошової винагороди за березень 2022 року з підполковника ОСОБА_1)».

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що відповідачем не доведено належними та достовірними доказами факту неналежного позивачем контролю за організацією транспортування, видачі, збереження та експлуатації зброї, боєприпасів та спеціальних засобів, втрати військового майна і вчиненого правопорушення, що є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування пунктів №2,5,6,11,14,17 наказу 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України від 14.07.2022 №805-АГ «Про результати службового розслідування».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки доводи та вимоги апеляційної скарги не стосуються рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, то колегія суддів рішення суду у цій частині не переглядає.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено дію воєнного стану в Україні на 30 діб з 24.03.2022, від 18.04.2022 №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено дію воєнного стану в Україні на 30 діб з 25.04.2022, від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено дію воєнного стану в Україні на 90 діб з 25.05.2022, від 12.08.2022 №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено дію воєнного стану в Україні на 90 діб з 23.08.2022, від 07.11.2022 №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено дію воєнного стану в Україні на 90 діб з 21.11.2022, від 06.02.2023 №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено дію воєнного стану в Україні на 90 діб з 19.02.2023.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, що затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі - Статут внутрішньої служби).

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби 11. Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно .

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про особливості зберігання стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат в органах та підрозділах Державної прикордонної служби України в умовах особливого періоду, надзвичайного та воєнного стану, а також у підрозділах, які залучені до сил і засобів для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та виконують завдання на адміністративній межі з тимчасово окупованою територією Автономної Республіки Крим, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.07.2018 № 636 (далі - Інструкція №636) командири (начальники) зобов`язані: забезпечувати надійне зберігання стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат; мати точні дані про наявність і стан озброєння і боєприпасів; забезпечувати належний порядок охорони, обліку, зберігання і використання озброєння і боєприпасів для унеможливлення їх втрат або крадіжок; особисто перевіряти наявність і комплектність усього озброєння і боєприпасів.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Інструкції про організацію обліку, зберігання, видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.12.2004 № 925/ДСК (далі - Інструкція № 925/ДСК) начальники завжди повинні мати точні дані про наявність і стан стрілецької зброї та боєприпасів. Вони зобов`язані забезпечити належний порядок їх охорони, обліку, зберігання і використання, який унеможливив би втрати та крадіжки.

Згідно статті 20 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII (далі - Закон № 1932-XII) посадові особи і громадяни, винні у порушенні законодавства та інших нормативно-правових актів у сфері оборони України, несуть визначену законом відповідальність з урахуванням бойового імунітету.

Статтею 1 цього Закону передбачено, що бойовий імунітет - звільнення військового командування, військовослужбовців, поліцейських поліції особливого призначення Національної поліції України, добровольців Сил територіальної оборони Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України, осіб, визначених Законом України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України", від відповідальності, у тому числі кримінальної, за втрати особового складу, бойової техніки чи іншого військового майна, наслідки застосування збройної та іншої сили під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), настання яких з урахуванням розумної обачності неможливо було передбачити при плануванні та виконанні таких дій (завдань) або які охоплюються виправданим ризиком, крім випадків порушення законів та звичаїв війни або застосування збройної сили, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-IX (далі - Закон №160-IX).

Згідно частини першої статті 3 Закону №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірни рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до частини другої цієї статті умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону № 160-IX визначено, що пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 160-IX особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Частиною третьою статті 6 Закону №160-IX передбачено, що особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру. Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, визначається Кабінетом Міністрів України.

Як зазначалося, за результатами проведеного службового розслідування було встановлено втрату позивачем, який перебував на посаді начальника відділу прикордонної служби «Дніпровське»: 9 мм пістолети ПМ №№ НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, Бінокль Б 12x40 № ХС 15952, Бінокль Б8х30 № ЛО72737, Бінокль Б7х35 № КС 133749, Багнет до АКС, СВД - 30 шт., Виріб БРМ-92 - 20 шт., Виріб ПРС-92 - 5 шт., Газовий балончик «Терен-4М» - 11 шт., Набої 9мм «Форт-Т» Р.А. - 3 шт., 26 мм СПО - 2 шт., 26 мм СПЧ - 1 шт., 26 мм СПЗ - 3 шт., Бінокль польовий «Арсенал» 12x50 - 1 шт., Бінокль польовий «Арсенал» 10x50 -2 шт. При цьому, відповідач вказав, що у діях позивача вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 413 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина друга статті 74, частина перша статті 73, частина перша статті 75 КАС).

Надаючи оцінку висновкам службового розслідування щодо втрати позивачем майна, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про закріплення за позивачем або ж за його підрозділом згаданого військового майна. Матеріали справи не містять також достовірних доказів тому, що згадане майно було втрачене внаслідок протиправних дій, рішень або бездіяльності позивача, а не внаслідок дії обставин, які передбачають застосування до особи бойового імунітету.

Посилання в апеляційній скарзі на те, згідно нормативних вимог зброя та боєприпаси закріплюються безпосередньо за начальником підрозділу, не є свідчення того, що згадане вище майно було дійсно закріплене за позивачем. Зважаючи на те, що з 24.02.2022 по квітень 2022 року на території Чернігівської області велись активні бойові дії, то абстрактне посилання в апеляційній скарзі на непроведення заходів, охоплених поняттям бойового імунітету, не є таким, що виправдовує притягнення позивача до підвищеної матеріальної відповідальності.

Таки чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та достовірними доказами факту неналежного позивачем контролю за організацією транспортування, видачі, збереження та експлуатації зброї, боєприпасів та спеціальних засобів, втрати військового майна і вчиненого правопорушення.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя І.В. Федотов

Суддя А.Ю. Коротких