Справа № 126/475/23
Суддя: Рудь О. Г.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/475/23

Провадження № 2-а/126/20/2023

"24" травня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАД № 233800 від 17.02.2023 у справі про адміністративне правопорушення, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн..

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.02.2023 він, керуючи автомобілем «Мітсубісі Л 200» (позашляховик) державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Бершаді по вул. Ярослава Мудрого о 07:55 був зупинений інспектором поліції Полятичком, який не міг сформулювати причину зупинки його автомобіля згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну Поліцію». Йому на допомогу прийшов інспектор поліції старший лейтенант Сауляк В.В., який не представився та втрутився в розмову, чим порушив п. 3 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію» та на протязі 10 хвилин також не зміг сформулювати причину зупинки згідно ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Далі поліцейські почали вимагати документи для перевірки, хоча жодних підстав на це не мали. Після того як він виконав їх незаконні вимоги,оскільки поспішав по справах, вони його не відпустили, а відійшовши від автомобіля радилися між собою на протязі 10 хвилин шукаючи причину для складання постанови. Після чого йому повідомили, що він порушив ПДР України п. 31.4.3, а саме за встановлення ним додаткових фар на даху автомобіля та без його присутності було винесено постанову серія БАД № 233800 від 17.03.2023 та притягнули його до адміністративної відповідальності згідно ч. 1 ст 121 КУпАП. Всі його заперечення про те, що під час руху та на момент зупинки інспектором він не користувався даними фарами та більше того, що дроти живлення від даних фар відімкнені, та він не скоював правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, про що він повідомив інспектору, та зробив відповідний запис у постанові, були ними проігноровані.

Копію постанови, яку йому видав інспектор Сауляк В.В. була написана таким чином, що прочитати в ній будь-яку вписану ним інформацію було неможливо. А тому він звернувся до Управління Патрульної Поліції про видачу йому більш якісної копії постанови, де йому було повідомлено, що в базі даних записано правопорушення про непрацюючий задній лівий габарит, за що теж передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП. Проте в даній статті передбачена відповідальність за керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів у темну пору доби. Згідно даних центру гідрометеорології 17.02.2023 сонце в м. Бершадь зійшло о 07:07, а зупинений він був згідно вищевказаної постанови о 07:55 тобто через 48 хвилин після сходу сонця, а тому він не користувався будь- якими освітлювальними приладами в населеному пункті так як в них не було потреби. Тому виявити несправність габаритного ліхтаря у інспектора можливості не було і про це йому не повідомлялось.

За таких обставин, беручи до уваги те, що йому не зрозумілі дії інспектора поліції, не зрозумілий його почерк у винесених ним документах, не зрозумілий зміст статті, по якій він притягується до відповідальності, відсутність доказів вчиненого ним правопорушення, його заперечення пред`явлених йому обвинувачень, про що він написав у винесеній Сауляком В.В. постанові, дії працівника поліції Сауляка В.В. вважає протиправними, винесену ним постанову - таку, що винесена з порушенням вимог процесуального права, Законів України та є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, подав до суду відзив, в якому вказав, що оскаржувана постанова винесена правомірно і законно, інспектор СРПП ВЛ № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Сауляк В.В. під час її винесення діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, будь-яких порушень під час складання постанови відповідачем не допущено. Просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та відповідно до змісту оскаржуваної постанови, підставою для її винесення стало те, що 17.02.2023 ОСОБА_1 , в м. Бершаді по вул. Ярослава Мудрого о 07:50 керуючи автомобілем «Мітсубісі Л 200» державний номерний знак НОМЕР_1 кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції ТЗ, чим порушив п.п. 31.4.3 ПДР України, в зв`язку з чим інспектором СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Сауляком В.В. винесено постанову серії БАД № 233800 від 17.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Відповідно до п. 31.4.3 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом в якому кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП визначено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена законодавством України.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Однак, матеріали справи не містять доказів, що водій ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху, за які його було зупинено, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Аналогічна позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Досліджений судом відеозапис, що міститься на оптичному диску, доданий до відзиву відповідача, інформацію щодо причини зупинення транспортного засобу також не містить.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України». Іноді використовується також фраза: «плід отруєного дерева».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

На думку суду, позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, вказавши, що зупинка його транспортного засобу була здійснена взагалі безпідставно.

В свою чергу представником відповідача в якості доказу вчинення позивачем вищезазначеного правопорушення, до суду був наданий лише диск з відеозаписом з боді камери поліцейського. Проте даний відеозапис не відображає порушення правил дорожнього руху позивачем, за які його було зупинено, про що йдеться в оскаржуваній постанові про вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приймаючи до уваги відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відповідачем неспростовано доводи позивача, не подано доказів щодо обставин про які зазначено в постанові, суд вважає, що вина ОСОБА_1 недоведена, а тому постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід скасувати, а справу закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121 ч. 1, 247, 251, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 72-74, 77, 242-246, 262, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову інспектора СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Сауляка В.В. серії БАД № 233800 від 17.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь