Справа № 160/6648/20
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року

м. Київ

справа № 160/6648/20

адміністративне провадження № К/9901/17468/21, К/9901/32465/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційні скарги Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 (суддя Златін С.В.) постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 (колегія у складі суддів Шлай А.В., Кругового О.О., Прокопчук Т.С.) та додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021

у справі № 160/6648/20

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови.

І. РУХ СПРАВИ

1. У 2020 році фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № ДН-3610/269/НП/СПТД-ФС/641 від 18.12.2019 про накладення штрафу у розмірі 417300 грн за створення перешкод у проведенні інспекційної діяльності.

2. Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалив розглянути та розглянув її за правилами загального позовного провадження.

3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021, позов задоволено.

4. Додатковою постановою від 21.04.2021 заяву позивачки про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково, внаслідок чого:

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки витрати на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 7050 гривень;

- в іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

5. Ухвалою Верховного Суду від 29.07.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021.

6. Ухвалою Верховного Суду від 16.09.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021.

7. Згодом касаційні провадження ухвалою Верховного Суду були об`єднані в одне.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 07.11.2019 відповідач виніс наказ № 849-І «Про призначення інспекційного відвідування», яким наказано працівникам відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести інспекційне відвідування позивача зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у позивача, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , адреса здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_2 , «ІНФОРМАЦІЯ_1». Наказ винесено на підставі листа Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 02.08.2019 №3779/19. Відповідач склав направлення на проведення інспекційного відвідування від 07.11.2019 №513-Н на проведення у період з 12.11.2019 по 25.11.2019 інспекційного відвідування позивача.

9. Згодом відповідач склав акт від 12.11.2019 № ДН-3610/269/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування, оскільки не надано інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

10. Відповідач також склав вимогу про надання документів від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП, якою зобов`язав позивача до 18.11.2019 до 09-00 год. надати відповідачу для проведення інспекційного відвідування такі документи: установчі документи; книги реєстрації розпоряджень, розпорядження (накази) з кадрових питань (з особового складу - прийом та звільнення за 2018 рік, січень - листопад 2019 року), книгу обліку руху трудових книжок і вкладишів до неї, трудові книжки найманих працівників, особисті медичні книжки найманих працівників, повідомлення ДФС та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу з відмітками про їх отримання за 2018 рік та січень - листопад 2019 року; штатні розписи за 2018 - 2019 роки, діючий штатний розклад (за наявності), графік роботи кіоску та графіки роботи найманих працівників, табелі обліку робочого часу, документи, які підтверджують нарахування і виплату заробітної плати та винагороди за виконані роботи за договорами ЦПХ за 2018 рік та січень - листопад 2019 року, трудові договори та договори ЦПХ, укладені з найманими працівниками а 2018 рік та січень - листопад 2019 року, акти виконаних робіт за договорами ЦПХ, звіт про суми нарахованої заробітної плат застрахованих осіб та суми ЄСВ за 2018 рік та січень - листопад 2019 року, інші документи, що підтверджують або спростовують факт ведення підприємницької діяльності у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_3 іншими суб`єктами господарювання.

11. Відповідач направив на адресу позивача акт від 12.11.2019 № ДН-3610/269/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимогу про надання документів від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 13.11.2019 та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку.

12. Згодом відповідач згідно з наказом від 15.11.2019 № 892-Іпо поновив інспекційне відвідування, видав направлення на проведення інспекційного відвідування від 15.11.2019 №558-Н та склав акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 18.11.2019, який направлено позивачу засобами поштового зв`язку 19.11.2019.

13. Уповноваженою особою відповідача складено повідомлення про отримання документів, яке направлено позивачу 26.11.2019.

14. Уповноважена особа відповідача 18.12.2019 винесла постанову №ДН-3610/269/НП/СПТД-ФС/641 про накладення штрафу у розмірі 417300 грн, яка обґрунтована тим, що позивач чинить перешкоди у проведенні інспекційного відвідування шляхом ненадання документів необхідних для проведення інспекційного відвідування, що підтверджується актом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

15. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- створення перешкод передбачає активну поведінку посадової особи об`єкту відвідування, направлену на перешкоджання інспектору під час здійснення інспекційного відвідування у його проведенні, отриманні необхідної інформації, тобто у реалізації своїх повноважень, що є підставою для складання акту про неможливість складення висновку за результатами інспекційного відвідування;

- відповідач не пред`явив (не вручив) позивачу направлення на проведення інспекційного відвідування;

- позивач не здійснює підприємницьку діяльність у тимчасовій споруді (кіоск) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка, на якій розташований вказаний кіоск, відповідно до відповіді Нікопольської міської ради № 1917/20 від 15.06.2020 знаходиться в оренді у ФОП ОСОБА_4 з 2018 року; позивач не звертався до виконавчих органів Нікопольської міської ради для отримання документів по реєстрації об`єкта торгівлі за адресою: АДРЕСА_3 , павільйон торгівлі «ІНФОРМАЦІЯ_1»;

- відповідач формально віднісся до складання акта на підтвердження факту перешкоджання інспекційному відвідуванню; відповідач не намагався провести інспекційне відвідування;

- на момент винесення відповідачем оскаржуваної постанови у відповідача була відсутня інформація про отримання позивачем вимоги про надання документів;

- позивач не був проінформований про інспекційне відвідування та про існування вимоги про надання документів;

- позивач також не отримував від відповідача ані повідомлення про розгляд акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12.11.2019, ані оскаржувану постанову;

- висновки акту про неможливість проведення інспекційного відвідування не є остаточними та є лише носієм доказової інформації; разом з тим, зафіксовані у акті факти можуть бути підтвердженні або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень.

16. Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову з таких підстав:

- підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стала інформація, наведена в листі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 02.08.2019 № 3779/19;

- відповідач у телефонному режимі повідомив позивача про проведення інспекційного відвідування, а тому твердження позивача про неповідомлення про інспекційне відвідування є необґрунтованим;

- під час інспекційного відвідування позивач не надав документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування;

- відповідач склав акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП та вимогу про надання документів від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП, а інспекційне відвідування зупинено до 08 год. 30 хв. 18.11.2019;

- акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП та вимогу про надання документів від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП направлено позивачу поштою рекомендованим листом. Відтак, відповідач вжив всіх залежних від нього заходів для належного направлення на адресу позивача акту про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимоги про надання документів. Фактичне отримання/неотримання поштового відправлення адресатом з причин, які не залежать від відправника, не може свідчити про протиправність оскаржуваної постанови. Відправник не може відповідати за доставку кореспонденції;

- 18.11.2019 після поновлення інспекційного відвідування позивачем документи, витребувані відповідачем, не надано;

- у зв`язку із створенням позивачем перешкод у діяльності інспектора праці складено акт від 18.11.2019 № ДН3610/269/2НП, який направлено позивачу 19.11.2019;

- на підставі акта від 18.11.2019 №ДН3610/269/2НП відповідачем винесено оскаржувану постанову;

- відповідач направив на адресу позивача лист від 26.11.2019 №9422-16/04 щодо отримання копії актів про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12.11.2019 та від 18.11.2019;

- відповідач також вважав безпідставними вимоги позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 26000 грн, оскільки сума витрат на правничу допомогу є завищеною, а гонорар адвоката не є розумним.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач не вчиняв перешкод у діяльності інспекторів праці. Складання актів про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимоги не свідчить про вчинення активних дій позивачем для перешкоджання проведенню інспекційного відвідування.

18. При цьому суд апеляційної інстанції не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині визначення розміру понесених позивачем судових витрат на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 18000 грн.

Дослідивши зміст акту приймання-передачі виконаних робіт в межах договору про надання правничої допомоги, суд апеляційної інстанції виснував, що відшкодуванню підлягають такі види правничої допомоги, витрати на оплату яких поніс позивач: визначення способів захисту з аналізом судової практики та правових позицій - 3 год., підготовка позовної заяви - 2,5 год., підготовка позовної заяви для подачі її до суду, складання відповіді на відзив - 1 год., представництво інтересів у суді - 1,5 год., загалом 8 год. з розрахунку 2000 грн./год., винагорода за виконанні послуги 16 000 грн.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ

19. Як на підставу касаційного оскарження відповідач покликається на наявність законних підстав для проведення інспекційного відвідування місця діяльності позивача - кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_3 .

12.11.2019 о 10:20 ФОП ОСОБА_1 у місці здійснення підприємницької діяльності була відсутня, документи на запит не надала. Про інспекційне відвідування повідомлена у телефонному режимі, від надання пояснень відмовилась. На підставі акту про неможливість інспекційного відвідування відповідач прийняв постанову про застосування штрафу, яка, на переконання скаржника, є законою. Також, скаржник вважає необґрунтованим розмір витрат на правову допомогу, визначений судом першої інстанції.

Аргументи касаційної скарги є аналогічними до тих, що заявлені у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі.

20. У відзиві позивач покликається на правомірність рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Доводи відзиву є ідентичними, заявленим в позовній заяві та відзиву на апеляційну скаргу.

21. Також відповідач оскаржив додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 з огляду на неспіврозмірність судових витрат на правничу допомогу, оскільки з поданих позивачем документів неможливо зробити висновок про обсяг наданих адвокатом позивачу послуг, не була також додано акт виконаних робіт із деталізацією послуг. Судом апеляційної інстанції не було враховано, що розгляд справи в апеляційній інстанції не потребував складності.

22. У відзиві позивач не погоджується з доводами касаційної скарги щодо протиправності додаткової постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021, адже суд врахував, що розмір витрат був співрозмірним до ціни позову, виходячи з критеріїв реальності та розумності адвокатських витрат.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та відзиву на неї і дійшов такого висновку.

24. Предметом касаційного розгляду є законність постанови № ДН-3610/269/НП/СПТД-ФС/641 від 18.12.2019 про накладення штрафу у розмірі 417300 грн за створення перешкод у проведенні інспекційної діяльності.

25. Згідно з ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

26. Абзацом 2 ч. 2 вказаної статті встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

27. Абзацом 6 ч. 2 вказаної статті встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

28. Абзацом 7 ч. 2 вказаної статті встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

29. Суд звертає увагу, що оцінка правомірності оскаржуваної постанови судом апеляційної інстанції обмежилася таким висновком: «Таким чином, для застосування штрафу на підставі абз. 7 частини 2 статті 265 КЗпП України необхідним є обставина проведення перевірки саме з питань, перелік яких наведено в абз. 2 частини 2 цієї статті.

Як вбачається з направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю), інспекційне відвідування з 12.11 по 25.11.2019 стосувалось перевірки додержання законодавства про працю, тому законні підставі для накладення штрафу у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, на думку колегії суддів, відсутні».

30. Суд не погоджується з такою позицією з огляду на те, що як в наказі Головного управління держпраці у Дніпропетровській області від 07.11.2019 №849-І, так і в направленні на проведення інспекційного відвідування від 07.11.2019 №513-Н зазначалося, що однією із підстав позапланового заходу є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, наданої листом Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 02.08.2019 №3779/19.

31. Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави вважати, що предметом заходу не була перевірка факту допуску до роботи без оформлення трудових відносин.

32. Отже, суд апеляційної інстанції неправильно кваліфікував інкриміноване позивачу порушення, що призвело до ненадання оцінки суперечливим аргументам та мотивам рішення суду першої інстанції.

33. Задовольняючи позов, суд першої інстанції взяв до уваги:

- неправильність визначення ФОП ОСОБА_1 як суб`єкта правопорушення;

- непідтвердженність надіслання ФОП ОСОБА_1 вимоги про надання документів для проведення перевірки.

34. У рішенні суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач здійснює підприємницьку діяльність у тимчасовій споруді (кіоск) « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; земельна ділянка, на якій розташований вказаний кіоск, знаходиться в оренді у ФОП ОСОБА_4 з 2018 року. Відповідач здійснив інспекційне відвідування об`єкта, до якого позивач не має відношення.

35. Однак в оскаржуваній постанові про накладення штрафу від 18.12.2019 (т. 1 а.с. 8) вказано, що у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де за інформацією виконавчого комітету Нікопольської міської ради здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , на час проведення інспекційного відвідування особисто ФОП ОСОБА_1 була відсутня. Проте, замість неї зателефонував чоловік, який назвав себе ОСОБА_5 , - чоловіком підприємця. Він у категоричній формі заявив, що кіоск «ІНФОРМАЦІЯ_1» це його бізнес і ніяких документів ФОП ОСОБА_1 надавати не буде».

36. Оскільки під час судового розгляду спірним була правильність визначення ФОП ОСОБА_1 як суб`єкта правопорушення, це питання є істотним для вирішення спори. Суди повинні були встановити: хто саме, якщо не ФОП ОСОБА_1 , здійснює господарську діяльність у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » АДРЕСА_3 .

37. Матеріали справи містять суперечливі докази щодо здійснення підприємницької діяльності позивачем за адресою проведення позапланового заходу. Цьому протиріччю суди не надали належної оцінки і дійсних обставин не встановили.

38. Відповідно до принципу офіційного з`ясування обставин справи, це потребувало активної ролі суду, зокрема, допиту свідків.

39. Щодо надіслання ФОП ОСОБА_1 вимоги про надання документів Суд звертає увагу на те, що процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) врегульовано Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2019 № 823 (далі - Порядок № 823).

40. Відповідно до п. 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формах, визначених абзацом першим цього пункту.

41. Згідно з п. 12 Порядку № 823 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

42. Пунктами 16 та 17 Порядку № 823 встановлено, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

43. Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509).

44. Згідно з п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

45. Відповідно до п. 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

46. Відповідно до п. 4 Порядку № 509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

47. Отже, у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування) складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування, який у свою чергу є самостійною підставою для накладення штрафу.

48. Суд першої інстанції не встановив факту повідомлення відповідачем позивача про проведення інспекційного відвідування: відсутня розписка позивача в отриманні копії відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування, відсутні докази направлення та отримання позивачем копії наказу та направлення на проведення інспекційного відвідування; відсутня телефонограмма складена відповідачем про повідомлення позивача про час та місце інспекційного відвідування.

Відповідач направив на адресу позивача акт від 12.11.2019 № ДН-3610/269/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимогу про надання документів від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 13.11.2019 та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку, копія яких міститься у матеріалах справи. Таким чином, позивач зобов`язаний виконати вимогу про надання документів від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП у разі її одержання.

Відповідачем не надано суду доказів отримання позивачем вимоги про надання документів від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП до 18.11.2019; відсутня також телефонограма про повідомлення позивача про вказану вище вимогу.

Матеріали справи не містяться доказів отримання позивачем вимоги відповідача про надання документів; вказані докази також були відсутні і у відповідача під час винесення оскаржуваної постанови.

Сам факт направлення позивачу вимоги про надання документів від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП не є доказом того, що позивач про неї був обізнаний.

Суд також враховує той факт, що відповідач не здійснив усі залежні від нього дії спрямовані на повідомлення позивача та проведення стосовно нього інспекційного відвідування.

Згодом відповідач поновив інспекційне відвідування та склав акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 18.11.2019, у якому вказав про те, що інспекційне відвідування неможливо провести, оскільки не надано інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування.

Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 18.11.2019 направлено позивачу засобами поштового зв`язку 19.11.2019, що підтверджується копією опису вкладення у ціннний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку, які містяться у матеріалах справи.

26.11.2019 уповноваженою особою відповідача складено повідомлення про отримання документів, яке направлено позивачу 26.11.2019, що підтверджується копією списку згрупованих поштових відправлень та копією фіскального чеку відділення поштового зв`язку, які містяться у матеріалах справи.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повідомлення позивача про проведення стосовно нього інспекційного відвідування; доказів вручення позивачу до моменту прийняття оскаржуваної постанови вимоги про надання документів від 12.11.2019 №ДН-3610/269/НП, чим позбавив позивача права на відмову у допуску до проведення інспекційного відвідування, порушив права позивача надати документи та інформацію на вимогу інспектора, суд дійшов висновку про порушення відповідачем процедури інспекційного відвідування.

49. Саме по собі складання посадовими особами відповідача акта про неможливість проведення інспекційного відвідування через відсутність посадових осіб об`єкта інспектування за своїм місцезнаходженням або через ненадання документів, вимогу про надання яких суб`єктом господарювання не отримано з незалежних від нього причин, без виявлення ознак перешкоджання об`єктом відвідування проведенню інспекційного відвідування, не може вважатись самостійною підставою для притягнення позивача до відповідальності за абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України. Однак, з`ясовуючи поінформованість особи про проведення перевірки, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії не можуть бути підставою для скасування постанови.

50. Такий підхід щодо наслідків поінформованості особи про час та місце розгляду справи про правопорушення, застосовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.07.2022 у справі №1340/5680/18, від 30.08.2022 у справі №813/4423/16, від 14.09.2022 у справі №1.380.2019.002433 та від 15.05.2023 у справі №804/7636/17.

51. Отже, суди попередніх інстанцій не надали оцінку обставинам щодо обізнаності позивача про здійснення щодо неї інспекційного відвідування, адже і позивач, і її представник у судовому засідання не заперечувала про повідомлення її в телефонному режимі про проведення інспекційного відвідування.

52. Також відповідач неодноразово покликався на те, що у телефонній розмові 18.11.2019 о 09:40 інспектор праці роз`яснював позивачу необхідність надання документів. Також відповідач зазначав про неодноразове спілкування з чоловіком позивача.

53. Враховуючи зазначене, суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки характеру поведінки позивача, дійшовши передчасного висновку про її необізнаність про вимогу відповідача.

54. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

55. У ч. 4 цієї ж статті КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

56. За таких обставин, Суд дійшов висновку, що внаслідок порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив правильність висновків суду першої інстанції, не надав оцінку всім аргументам та доказам, не встановив істотних обставин, що входять до предмету доказування у справі. Зазначене є підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

57. Щодо оскарження додаткової постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 стосовно витрат на професійну правничу допомогу Суд виходить з того, що за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

58. Таку правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 923/631/15, від 23.01.2020 у справі № 910/20089/17 та від 17.04.2023 у справі № 160/2282/19, і Суд вважає її застосовною у справі, що розглядається.

59. Враховуючи вищезазначене та результат касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021, додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 стосовно витрат на професійну правничу допомогу, як похідна від первісної постанови та її невід`ємна складова, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

60. Судові витрати будуть розподілені за наслідками нового судового розгляду.

Керуючись ст. 343, 349, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 та додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 у справі №160/6648/20 скасувати.

Справу №160/6648/20 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Судді А.А. Єзеров