Справа № 380/7438/22
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/7438/22 пров. № А/857/14028/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Сподарик Н.І.,

додаткове рішення ухвалене в порядку письмового провадження,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення від 12 листопада 2021 року №UA209000/2021/700142/2 про коригування митної вартості товар «Меблі…», ввезення якого в Україну задекларовано в митному режимі «імпорт» згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA209160/2021/013689 від 10.11.2021.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2021/700142/2 від 12.11.2021. Стягнуто з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

02.09.2022 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій він просив стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задоволено частково. Стягнуто з Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені у справі № 380/7438/22 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2510 (дві тисячі п`ятсот десять ) 75 коп. В іншій частині заяви представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Додаткове рішення мотивоване тим, що подана заява про винесення додаткового рішення ґрунтується на вимогах процесуального права, частково є обґрунтованою та підставною, а тому підлягає до часткового задоволення.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить його скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що заявлена сума понесених витрат на правову допомогу є неспівмірна зі складністю справи та обсягом виконаних робіт.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо її доводів та просив залишити рішення суду без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно із ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як встановлено судом, на підтвердження понесених витрат представником позивача до заяви надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 02.05.2022 серії АС №1034102; договір про надання правової (правничої) допомоги від 02.05.2022 №33/22, рахунок на оплату послуг №33/22-1 від 02.05.2022, платіжне доручення №257 від 11.05.2022, проміжний акт надання послуг №33/22-1 від 31.08.2022 з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг), їх вартістю та загальною сумою.

Згідно з матеріалами справи між позивачем (клієнт) та адвокатським бюром «Сергій Степанюк і Партнери» (виконавець), укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 02.05.2022 №33/22, згідно з умовами якого предметом даного договору є надання виконавцем усіма законними методами та способами правової (правничої) допомоги клієнту у справах, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується сплачувати на рахунок виконавця винагороду за надану допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.1 договору, на виконання доручення клієнта щодо предмету договору, виконавець приймає на себе наступні зобов`язання: надавати правову інформацію, консультації, роз`яснення з правових питань, здійснювати правовий супровід діяльності клієнта; складати в інтересах клієнта заяви, скарги, процесуальні та інші документи правового характеру; представляти у встановленому порядку інтереси клієнта у місцевих загальних, адміністративних та господарських судах, апеляційних судах з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційних господарських та адміністративних судах, вищих спеціалізованих судах, Верховному Суді; представляти у встановленому порядку інтереси клієнта у державних органах, органах місцевого самоврядування, органах нотаріату, органах виконавчої служби, у правоохоронних та контролюючих органах, перед банками, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та будь-якими фізичними особами.

Відповідно до п. 3.1 договору, за надану правничу допомогу клієнт виплачує виконавцю винагороду, розмір якої визначається на підставі обсягу наданих послуг і виконаних робіт, час, затраченого виконавцем та встановленої п. 3.2-3.3 договору вартості надання послуг/виконання робіт.

Згідно п. 3.2 договору, вартість однієї години роботи виконавця (крім участі в судових засіданнях) становить (одна друга) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством на дату надання послуги/виконання роботи.

Відповідно до п. 3.3 договору, вартість участі виконавця в судових засіданнях становить: в суді першої інстанції 3000 (три тисячі) гривень в межах одного судового дня, за кожний наступний судовий день додатково оплачується 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Відповідно до проміжного акту надання послуг №33/22-1 від 31.08.2022 з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг), їх вартістю та загальною сумою, виконавцем надано такі послуги:

- підготовка справи до адміністративного оскарження, складання і подання до суду адміністративного позову про визнання протиправним і скасування рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 12.11.2021 №UA209000/2021/700148/2 - 3 години 3721,50 грн;

- виконання договірних зобов`язань щодо представництва інтересів клієнта в суді у адміністративній справі №380/7438/22 контроль відзиву відповідача, участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання, подання до суду та надіслання відповідачу документів щодо судових витрат 1 година 1300,00 грн.

Відповідно до рахунку на оплату послуг №33/22-1 від 02.05.2022 та платіжного доручення №257 від 11.05.2022, позивачем сплачено на користь АБ «Сергій Степанюк і Партнери» 5000,00 гривень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет доказування, подана заява про винесення додаткового рішення ґрунтується на вимогах процесуального права, є частково обґрунтованою та підставною, а тому підлягала до часткового задоволення.

Судом враховано, що відомості Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій зі схожих предметів спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача значно спростили роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову.

Як вірно зазначено судом, предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

Враховуючи незначну складність категорії справи, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд вірно вважав, що підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Судом також враховано, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив рішення від 26.06.2019, в якому викладено правові висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Вказаний висновок Верховного Суду в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом під час вирішення наведеного спору.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов вірного висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути з відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що заявлені позивачем до відшкодування 5021,50 грн витрати на правничу допомогу не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з Львівської митниці становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат являється не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану учасників справи, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з Львівської митниці становить 2510,75 грн.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення.

Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 380/7438/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 31.05.2023.