Справа № 160/17003/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2023 року м.Дніпросправа № 160/17003/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 160/17003/22 (суддя Горбалінський В.В., справа розглянута в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) щодо відмови надати ОСОБА_2 категорію «дитина з інвалідністю підгрупи «А», оформлене протоколом від 26.10.2021 року;

- скасувати рішення Центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо відмови надати ОСОБА_2 категорію «дитина з інвалідністю підгрупи «А», оформлене протоколом від 26.10.2021 року;

- зобов`язати центральну обласну лікарсько-консультативну комісію при департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорію «дитина з інвалідністю підгрупи «А» з 26.03.2013 року;

- оформити новий медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років, зі встановлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 категорії дитина з інвалідністю підгрупи А;

- датою встановлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорії дитина з інвалідністю підгрупи А вважати день надходження до комісії документів, 26.03.2013 року;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування позову зазначала, що лікарсько-консультативною комісією при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації не прийнято відповідного рішення, саме про призначення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії «дитина з інвалідністю підгрупи «А» з 26.03.2013 року. Позивач вважає, що відмова комісії у призначенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії «дитина з інвалідністю підгрупи «А» є необґрунтованою та протиправною.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду не погодилась позивач та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на ігнорування судом першої інстанції законодавства України, порушення норм матеріального права, позивач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі стверджує про те, що дитина потребує постійного моніторингу цукру в крові, тобто їй потрібна регулярна стороння допомога та нагляд, тобто вона не здатна до самообслуговування. Вказує, що комісія, встановивши у дитини ІІІ ступінь порушення функції організму та залежність від стороннього догляду, допомоги, що є підставою для встановлення дитині категорії дитина з інвалідністю підгрупи А не встановила ОСОБА_3 категорію дитина з інвалідністю підгрупи А, чим вчинила протиправні дії та порушила норми чинного законодавства.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві вказав, що вважає рішення суду законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 являється матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 має встановлений діагноз «цукровий діабет 1 типу, вперше виявлений, стадія декомпенсація».

Відповідно виписного епікризу №1554 від 22.03.2013 року, ОСОБА_4 має діагноз цукровий діабет 1 тип, вперше виявлений, стадія декомпенсації та зазначено, що за станом здоров`я дитина підлягає пенсійному забезпеченню як інвалід з дитинства, який має право отримувати державну соціальну допомогу до 18 років, відповідно наказу МЗ України №454 від 08.11.2001 року розділ ІІ пункт 3 код Е10.

Також, судом встановлено, що позивач зверталась з заявою на ім`я заступника директора ДОЗ ОДА ОСОБА_5 з проханням призначити засідання щодо остаточного визначення поняття технічних засобів, які використовують діти з цукровим діабетом І типу.

Протоколом засідання лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації від 09.01.2020 року визначено, що комісією не було отримано відповіді від МОЗ України стосовно роз`яснення питання визначення ступеня здатності до самообслуговування (відсутність порушень, І і ІІ ступінь) у дітей з цукровим діабетом при використанні у побуті глюкометрів та шприц-ручок або помп для введення інсуліну та відношення цих приладів до технічних засобів. Також протоколом визначено, що у ОСОБА_2 є порушення функцій обміну речовин, а саме секреції інсуліну, яке має ІІІ ступінь вираження виражені порушення; здатність до самообслуговування І ступеню. Таким чином, підстав для визначення ОСОБА_3 статусу дитини з інвалідністю підгрупи А немає.

Вважаючи протиправним рішення лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладене в протоколі засідання від 09.01.2020 позивач звернулась до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року у справі №160/7112/20 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.08.2021 року у справі №160/7112/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 скасовано. Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до Обласної лікарсько-консультативна комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Так апеляційний суд:

- визнав протиправним та скасував рішення лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладене в протоколі засідання від 09.01.2020;

- зобов`язав лікарсько-консультативну комісію при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести повторне засідання з питання надання ОСОБА_2 статусу «Дитина з інвалідністю підгрупи «А» та визначенням часу настання відповідної інвалідності.

У задоволенні позову в іншій частині відмовив.

26.10.2021 року, на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року у справі № 160/7112/20, Центральна обласна лікарсько-консультативна комісія при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації здійснила огляд та медико-соціальну експертизу дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення категорії інвалідності.

Огляд був оформлений рішенням Центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо відмови надати ОСОБА_2 категорію «дитина з інвалідністю підгрупи «А», оформлене протоколом від 26.10.2021 року.

Зі змісту протоколу засідання Центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 26.10.2021 року вбачається наступне.

Відповідно до п.14 розділу Порядку «Класифікація основних видів порушень функцій організму дитини» постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям» (із змінами) було здійснено оцінку основних видів порушень функцій організму у дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наявної медичної документації та огляду дитини:

- порушення психічних функцій (сприйняття, уваги, пам`яті, мислення, інтелекту, емоцій, волі, свідомості, поведінки, психомоторних функцій) не порушені;

- порушення мови і мовних функцій (усної та письмової, вербальної і невербально!' мови, порушення голосоутворення та інше) - не порушені;

- порушення сенсорних функцій (зору, слуху, нюху, дотику, тактильної, больової, температурної та інших видів чутливості) - не порушені;

- порушення статодинамічної функції (рухових функцій голови, тулуба, кінцівок, статики, координації рухів) - не порушені;

- порушення функцій кровообігу, дихання, травлення, виділення, кровотворення, обміну речовин і енергії, внутрішньої секреції, імунітету - порушення обміну речовин і енергії, внутрішньої секреції.

Під час визначення ступеню стійких порушень функцій організму встановлено III ступінь - виражені порушення (порушення лише однієї функції організму - секреції інсуліну, інші функції організму збережені завдяки замісній інсулінотерапії).

Відповідно до вікової норми та з використанням Міжнародної класифікації функціонування дітей та підлітків проведено оцінку рівня обмежень основних категорій життєдіяльності у дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено здатність до:

- самообслуговування (здатність дитини самостійно задовольняти основні фізіологічні потреби, провадити повсякденну побутову діяльність, зокрема володіти навичками особистої гігієни) - І ступінь: здатність до самообслуговування з витрачанням при цьому більш тривалого часу, дрібність виконання дій під час самообслуговування, зменшення кількості дій під час самообслуговування з використання у разі потреби технічних засобів.

Дитина здатна здійснювати самостійно:

- миття, витирання та сушіння частині тіла або всього тіла за використанням необхідних засобів;

- догляд за частинами тіла, наприклад, шкірою, обличчям, зубами, волоссям, нігтями та іншими в більшому обсязі, ніж миття та витирання;

- підготовку та реалізацію гігієнічних заходів і прибирання після себе;

- виконання координованих і послідовних дій та завдань при одяганні та роздяганні відповідно до кліматичних і соціальних умов;

- цілеспрямовані завдання та дії під час вживання приготованої їжі та напоїв і споживання їх відповідно до заведених культурних звичаїв.

З допомогою або під контролем дорослого дитина може здійснювати забезпечення фізичного комфорту, здоров`я та фізичного і психічного благополуччя за допомогою підтримання збалансованої дієти, відповідного рівня фізичної активності, підтримання комфортних температурних умов, уникнення шкоди здоров`ю, отримання щеплень і проходження регулярного медичного обстеження.

Відповідно до п. 21 Критеріїв встановлення інвалідності постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям» (із змінами) підставою для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю» є помірна та середня міра втрати здоров`я, залежність від стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду і здатності до самообслуговування.

До числа дітей з помірною та середньою мірою втрати здоров`я належать діти, які мають будь-які основні види порушень функцій організму І та II ступеня їх вираження (незначні та помірні порушення) та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії І ступеня їх вираження (які оцінюються відповідно до вікової норми).

Підставою для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування.

До числа дітей із виключно високою мірою втрати здоров`я належать діти, які мають будь-які основні види порушень функцій організму III і IV ступеня їх вираження (виражені та значно виражені порушення) і обмеження життєдіяльності будь-якої категорії II, III і IV ступеня їх вираження (які оцінюються відповідно до вікової норми).

Враховуючи наявність у дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захворювання на цукровий діабет 1 типу з оптимальним глікемічним контролем можна вважати, що дитина має виражене порушення функції організму (III ступінь - виражене порушення лише однієї функції організму - секреції інсуліну, інші функції організму збережені завдяки замісній інсулінотерапії) та залежність від стороннього догляду, допомоги та диспансерного нагляду при збереженні здатності до самообслуговування відповідно до вікової норми, але з втрачанням більш тривалого часу при здійсненні самоконтролю (дотримання дієти, оцінка показників глікемії) під час самообслуговування та без обмеження інших категорій життєдіяльності.

Враховуючи вказане, комісія, прийняла одностайне рішення: у дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено інвалідність за категорією «дитина з інвалідністю» строком до 18 років з одержанням державної соціальної допомоги.

Підстав для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» на теперішній час немає.

Не погоджуючись із такими висновками та рішенням відповідача, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 7 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні», особам у віці до 18 років лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів встановлюється категорія "дитина-інвалід", а особам у віці до 18 років з виключно високою мірою втрати здоров`я та з надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування - категорія "дитина-інвалід" підгрупи А.

Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям» (далі - Положення № 917) лікарсько-консультативні комісії (далі - ЛКК) функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Утворюються в установленому порядку такі комісії: центральна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, центральні обласні, центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні комісії), міські, районні, міжрайонні, районні в містах комісії. Центральні комісії утворюються за рішенням Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центральна комісія МОЗ утворюється та функціонує за рішенням МОЗ у порядку, встановленому Міністерством.

Склад центральної комісії МОЗ та її чисельність затверджуються МОЗ.

Міські, районні, міжрайонні, районні у містах комісії утворюються за рішенням керівника відповідного закладу охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурного підрозділу з питань охорони здоров`я місцевих держадміністрацій.

У рішенні про утворення центральних комісій, комісій визначається їх персональний склад, місце та розпорядок роботи.

До складу комісії входять голова, лікарі за спеціальностями, спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або практичний психолог.

У засіданнях комісії можуть брати участь представники органів соціального захисту населення, психолого-медико-педагогічних консультацій, а також у разі потреби - представники державної служби зайнятості, інших підприємств, установ та організацій (за згодою).

Пунктом 4 Положення № 917 визначено, що організаційною формою роботи комісій є засідання. Періодичність проведення засідань комісії визначається її головою, але не рідше одного разу на місяць.

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації дитини з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, іншими підприємствами, установами та організаціями, в яких навчаються або перебувають діти (пункти 5,6 Положення № 917).

Центральна комісія МОЗ утворюється та функціонує за рішенням МОЗ у порядку, встановленому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 квітня 2014 року № 284 "Про організацію роботи центральної ЛКК".

Наказом департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації від 29 серпня 2019 року №1269/0197-19 "Про діяльність ЛКК з питань встановлення інвалідності дітям" затверджено склад центральної обласної ЛКК при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації, відповідно до якого фахівці беруть участь в залежності від профілю захворювання пацієнта.

Приписами п. 3 Порядку № 917 передбачено, що особам віком до 18 років комісіями встановлюється категорія "дитина-інвалід", а особам віком до 18 років, які мають виключно високу міру втрати здоров`я та надзвичайну залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина-інвалід підгрупи А".

Пунктом 17 Порядку № 917 встановлено, що під час комплексної оцінки різних показників, що характеризують рівень обмеження основних категорій життєдіяльності, встановлюються такі ступені їх вираження, зокрема, здатність до самообслуговування - здатність дитини самостійно задовольняти основні фізіологічні потреби, провадити повсякденну побутову діяльність, зокрема володіти навичками особистої гігієни: I ступінь - здатність до самообслуговування з витрачанням при цьому більш тривалого часу, дрібність виконання дій під час самообслуговування, зменшення кількості дій під час самообслуговування з використанням у разі потреби технічних засобів.

Пункт 19 Порядку № 917 визначає, що категорії «дитина-інвалід» або «дитина-інвалід підгрупи А» встановлюються дитині залежно від міри втрати здоров`я та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді.

Перелік захворювань та патологічних станів, що дають право на встановлення інвалідності дітям, затверджується МОЗ (п.20 Порядку № 917).

До числа дітей з помірною та середньою мірою втрати здоров`я належать діти, які мають будь-які основні види порушень функцій організму І та II ступеня їх вираження (незначні та помірні порушення) та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії І ступеня її; вираження (які оцінюються відповідно до вікової норми).

Так, підставою для встановлення дитині категорії "дитина-інвалід підгрупи А'" є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування.

Матеріалами справи підтверджено, що членами комісії, які брали участь у засіданні Обласної ЛКК під час розгляду документів, були: ОСОБА_5 - заступник директора - начальник управління лікувально-профілактичної допомоги населенню департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації; Шмалько Наталія Олександрівна - начальник відділу лікувально-профілактичної допомоги дітям і матерям управління лікувально-профілактичної Допомоги населенню департаменту" охорони здоров`я облдержадміністрації; Бойко Тетяна Анатоліївна - головний спеціаліст відділу лікувально-профілактичної допомоги дітям і матерям управління лікувально-профілактичної допомоги населенню департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації; Логвінов Дмитро Валентинович - лікар-ендокринолог дитячий КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР», експерт за напрямом «Дитяча ендокринологія» департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації; Хмелєвська Іриши Володимирівна - директор КП «Нікопольський медичний спеціалізований центр медико-соціальної реабілітації дітей» ДОР», лікар невролог дитячий, лікар фізичної та реабілітаційної медицини; ОСОБА_6 - практичний психолог» KЗО «Дніпропетровський обласний методичний ресурсний центр» ДОР»; Синьогіна Яна Вікторівна головний спеціаліст-юрисконсульт департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації; Лікар ЗПСМ КНП «Першотравенський міський ЦПМСД Старченко Д.П., який здійснює медичне обслуговування дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту протоколу засідання Обласної ЛКК від 26.10.2021 року встановлено, що під час засідання комісії в присутності позивача та її доньки членами комісії проведено спілкування із дитиною, розглянуто наявну документацію, надано оцінку основних видів порушень функцій організму та визначено, що у дитини ОСОБА_2 є порушення функції обміну речовин, а саме секреції інсуліну, яке має ІІІ ступінь вираження, наявна здатність до самообслуговування І ступеню, за результатами прийнято рішення про відсутність підстав для надання статусу "дитина з інвалідністю підгрупи А" та залишено висновок КНП «Першотравенський міський ЦПМСД» без змін.

Як встановлено у рішенні Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року у справі № 160/7112/20, в межах первісного засідання лікарської комісії, через неможливість правильного визначення ступеню здатності до самообслуговування, комісією не було прийнято жодного рішення відносно ОСОБА_2 , та прийнято рішення звернутись до МОЗ України за роз`ясненнями.

Також, як було встановлено судом апеляційної інстанції у рішенні від 26 серпня 2021 року у справі № 160/7112/20, під час засідання комісії, що відбулось в січні 2020 року, відповідач не отримавши пояснень та роз`яснень від МОЗ України щодо спірного питання, прийняв рішення, визначивши ступінь здатності до самообслуговування ОСОБА_2 , та жодним чином не обґрунтував на чому ґрунтується даний висновок.

Як було вказано судом апеляційної інстанції, визначення ступеня здатності ОСОБА_2 до самообслуговування було ключовим питанням у справі № 160/7112/20, а тому колегія суддів дійшла висновку, що спірне рішення лікарської комісії (від 09.01.2020 року) не обґрунтовано належним чином.

26.10.2021 року, під час виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2021 року у справі № 160/7112/20, Центральна обласна лікарсько-консультативна комісія при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації здійснила огляд та медико-соціальну експертизу дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення категорії інвалідності та повторно прийняла спірне рішення без врахування роз`яснень від МОЗ України щодо спірного питання (здатність ОСОБА_2 до самообслуговування).

В той же час, Центральна обласна лікарсько-консультативна комісія відповідно до норм Порядку № 917 уповноважена самостійно надавати оцінку (класифікацію) основними категоріями життєдіяльності, зокрема щодо здатності до самообслуговування ОСОБА_2 .

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач під час складення спірного рішення діяв в межах наданих законом повноважень, на підставі в порядку та у спосіб передбачені законодавством.

Слід зазначити, що спірним рішенням роз`яснено позивачу, що у разі незгоди з рішенням центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації, батькам слід звернутися до Центральної комісії МОЗ України відповідно до наказу МОЗ України від 25.04.2014 № 284 «Про організацію роботи центральних лікарсько-консультативних комісій» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям».

Проте, доказів, що позивач звертався до Центральної комісії МОЗ України для перегляду висновку (спірного рішення), матеріали справи не містять.

Розглядаючи питання щодо відмови надати ОСОБА_2 категорію «дитина з інвалідністю підгрупи «А», відповідачем не порушено порядку розгляду цього питання, а тому оскаржуване рішення відповідає положенням Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положенню про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, тобто прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на те, що судом не встановлено незаконності чи протиправності рішення Центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо відмови надати ОСОБА_2 категорію «дитина з інвалідністю підгрупи «А», оформлене протоколом від 26.10.2021 року, відсутні і підстави для зобов`язання центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорію «дитина з інвалідністю підгрупи «А» з 26.03.2013 року та зобов`язання відповідача оформити новий медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років, зі встановлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 категорії дитина з інвалідністю підгрупи А.

У даному випадку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року у справі № 160/17003/22 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак