Справа № 205/7128/22
Суддя: Басова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

23.05.2023 Єдиний унікальний номер 205/7128/22
Провадження № 2а/205/13/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Саруханової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов в справах про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справах,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» надійшла вищезазначена позовна заява, у якій позивач просила визнати незаконними та скасувати постанови: № ВМ 00001093 від 12.11.2021 року; № ВМ 00001485 від 11.11.2021 року; № ВМ 00009179 від 27.01.2022 року; № ВМ 00009209 від 28.01.2022 року; № ВМ 00009370 від 31.01.2022 року; № ВМ 00004896 від 31.01.2022 року; № ВМ 00008227 від 17.01.2022 року; № ВМ 00008662 від 20.01.2022 року; № ВМ 00003338 від 14.12.2021 року; № ВМ 00003063 від 14.12.2021 року; № ВМ 00004556 від 14.12.2021 року; № ВМ 00004839 від 23.12.2021 року; № ВМ 00005061 від 29.12.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафів на загальну суму 17 000,00 грн.; провадження за адміністративними справами про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити.

Також позивачем 27.10.2022 року подано клопотання про поновлення строків звернення до суду з адміністративним позовом на оскарження вищезазначених постанов, оскільки про існування вказаних позивач дізналась після 24.10.2022 року в момент вирішення питання про арешт грошових коштів та отримання відповіді ВДВС за результатами розгляду адвокатського запиту.

Позов мотивований тим, що за результатами адвокатського запиту від 23.10.2022 року Приморський ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відповіддю від 24.10.2023 року повідомив, що на виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 69730731 про стягнення з ОСОБА_1 штрафів на користь держави, до складу якого входить наступні виконавчі документи: АСВП № 68445378 з примусового виконання постанови № ВМ 00001093, виданої 12.11.2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу у розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 68674896 з примусового виконання постанови № ВМ 00001485, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Надано 24.10.2022 року копії постанов, які видані Державною службою України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу, які датовані 10.08.2022 року, а саме: АСВП № 69724713 з примусового виконання постанови № ВМ 00009179, виданої 27.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69724820 з примусового виконання постанови № ВМ 00009209, виданої 28.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69724890 з примусового виконання постанови № ВМ 00009370, виданої 31.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725076 з примусового виконання постанови № ВМ 00004896, виданої 31.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725125 з примусового виконання постанови № ВМ 00008227, виданої 17.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725170 з примусового виконання постанови № ВМ 00008662, виданої 20.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725221 з примусового виконання постанови № ВМ 00003338, виданої 14.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725271 з примусового виконання постанови № ВМ 00003063, виданої 14.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725318 з примусового виконання постанови № ВМ 00004556, виданої 14.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725366 з примусового виконання постанови № ВМ 00004839, виданої 23.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725416 з примусового виконання постанови № ВМ 00005061, виданої 29.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн. В діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП за порушення, передбачене п. 22.5 ПДР України, а оскаржувані постанови є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2022 року відкрито провадження справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2022 року зупинено стягнення за зведеним виконавчим провадженням АСВП № 69730731 про стягнення з ОСОБА_1 штрафів, до складу якого входять наступні виконавчі документи: АСВП № 68445378 з примусового виконання постанови № ВМ 00001093, виданої 12.11.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 68674896 з примусового виконання постанови № ВМ 00001485, виданої 11.11.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69724713 з примусового виконання постанови № ВМ 00009179, виданої 27.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69724820 з примусового виконання постанови № ВМ 00009209, виданої 28.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69724890 з примусового виконання постанови № ВМ 00009370, виданої 31.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725076 з примусового виконання постанови № ВМ 00004896, виданої 31.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725125 з примусового виконання постанови № ВМ 00008227, виданої 17.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725170 з примусового виконання постанови № ВМ 00008662, виданої 20.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725221 з примусового виконання постанови № ВМ 00003338, виданої 14.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725271 з примусового виконання постанови № ВМ 00003063, виданої 14.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725318 з примусового виконання постанови № ВМ 00004556, виданої 14.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725366 з примусового виконання постанови № ВМ 00004839, виданої 23.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725416 з примусового виконання постанови № ВМ 00005061, виданої 29.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2022 року виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00001485 від 11.11.2021 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00009179 від 27.01.2022 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00009209 від 28.01.2022 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00009370 від 31.01.2022 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00004896 від 31.01.2022 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00008227 від 17.01.2022 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00008662 від 20.01.2022 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00003338 від 14.12.2021 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00003063 від 14.12.2021 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00004556 від 14.12.2021 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00004839 від 23.12.2021 року та закриття провадження у справі. Виділено в окреме самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВМ 00005061 від 29.12.2021 року та закриття провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, натомість її представник адвокат Царьова О.С. письмово просила розглядати справу без її участі, просить поновити строк на оскарження постанови та задовольнити позов.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті у судове засідання не з`явився. У відзиві на позов представник відповідача просив залишити позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України; у разі якщо судом не буде залишено позов без розгляду, у задоволенні позову просив відмовити. Представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та хибними з огляду на те, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням: допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі. Оскаржувана постанова містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та п. 17 Порядку № 1174, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Основним доказом вчинення вказаного адміністративного правопорушення є: автоматично внесені до автоматично сформованої постанови, показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото і кінозйомки, відеозапису. Зазначені докази долучені до відзиву, зокрема: фотографії транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт (включно з номерними знаками транспортних засобів); інформаційна картка автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформована автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем. Фотографії руху транспортного засобу через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у постанові. В оскаржуваній постанові зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого до відзиву надано копію сертифікату перевірки типу, копію сертифікату відповідності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Суд, з`ясувавши обставини по справі, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ № 00001093 від 12.11.2021 року, прийнятою Державною службою України з безпеки на транспорті на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 159, том 1).

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 12.11.2021 року о 15 год. 17 хв. за адресою: М-14, км 618 + 352, Донецька область зафіксовано транспортний засіб DAF АЕ 75 РЕ, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 5,8 % (2,863 тонн).

На виконанні у Приморському ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження АСВП № 69730731 про стягнення з ОСОБА_1 штрафів на користь держави, до складу якого входить наступні виконавчі документи: АСВП № 68445378 з примусового виконання постанови № ВМ 00001093, виданої 12.11.2021 року Державною службою України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу у розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 68674896 з примусового виконання постанови № ВМ 00001485, виданої Державною службою України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу у розмірі 17 000,00 грн. АСВП № 69724713 з примусового виконання постанови № ВМ 00009179, виданої 27.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69724820 з примусового виконання постанови № ВМ 00009209, виданої 28.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69724890 з примусового виконання постанови № ВМ 00009370, виданої 31.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725076 з примусового виконання постанови № ВМ 00004896, виданої 31.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725125 з примусового виконання постанови № ВМ 00008227, виданої 17.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725170 з примусового виконання постанови № ВМ 00008662, виданої 20.01.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725221 з примусового виконання постанови № ВМ 00003338, виданої 14.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725271 з примусового виконання постанови № ВМ 00003063, виданої 14.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725318 з примусового виконання постанови № ВМ 00004556, виданої 14.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725366 з примусового виконання постанови № ВМ 00004839, виданої 23.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн.; АСВП № 69725416 з примусового виконання постанови № ВМ 00005061, виданої 29.12.2021 року Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення штрафу в розмірі 17 000,00 грн. (а.с. 16-17).

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З письмових пояснень представника позивача слідує, що про існування оскаржуваних постанов йому стало відомо 24.10.2022 року, а до суду позивач звернулась 27.10.2022 року.

Європейський суд з прав людини у п. 37 рішення «Мушта проти України» (Заява N 8863/06), у справі «Мєтьолкіна та інші проти України» (заява № 4827/11 та 4 інші) зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням… однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з метою забезпечення ефективного доступу до суду необхідно поновити строк звернення до суду з позовом, оскільки він пропущений з поважних причин.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 1, 4, 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі Положення №103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Одним з основних завдань Укртрансбезпеки є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті. Укртрансбезпека, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює зокрема габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Як видно зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм, викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення ВМ № 00001093 від 12.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП випливає, що відповідальна особа 12.11.2021 року о 15 год. 17 хв. за адресою: М-14, км 618 + 352, Донецька область зафіксовано транспортний засіб DAF АЕ 75 РЕ, д.н.з. НОМЕР_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 5,8 % (2,863 тонн).

Та обставина, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування із перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР України, формує в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 3 Розділу II Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року (далі Інструкція), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 Розділу II Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно Додатку № 1 Інструкції (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови).

Згідно вказаного Додатку № 1 у постанові зазначаються: дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер.

Відповідно форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку № 1, як визначає вказана Інструкція.

Як вбачається зі змісту постанови ВМ № 00001093 від 12.11.2021 року, у ній зазначені відомості лише щодо маси перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу або навантаження на вісь з інформацією про фактичну масу або навантаження на вісь транспортного засобу в момент зважування.

При вирішенні справи судом враховується, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту «WAGA» WIM35, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 року № 94, що підтверджено сертифікатом відповідальності, сертифікатом перевірки типу, а також експертним висновком.

Разом з тим, відповідачем доказів в обґрунтування прийняття оскаржуваної постанови до суду не надано, зокрема, витягу з системи «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі».

Крім того, відповідачем не доведено чи врахована похибка при винесенні постанови, у постанові не описано розрахунку перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

Також відповідачем не надано доказів щодо вимірювання фактичної маси (ваги) транспортного засобу позивача та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів.

Суд зауважує, що у суду відсутні додаткові обов`язки досліджувати докази, які не надані відповідачем, в тому числі шляхом дослідження офіційних веб-сайтів Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланням.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Також, як встановлено судом, оскаржувана постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак відповідачем належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тоннах.

Всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваній постанові не міститься опису обставин, встановлених під час розгляду справи, а саме: повну масу транспортного засобу; смуги руху; напрямку руху; категорії транспортного засобу; типу транспортного засобу; ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі; допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Перелічені вище недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування вказаних критеріїв при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Таким чином, оскаржувана постанова серія ВМ № 00001093 від 12.11.2021 року не містить даних, які б мали бути в ній відображені у відповідності до вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови).

Тобто суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова ВМ № 00001093 від 12.11.2021 року не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року, яка зареєстрована Мін`юсті України та була обов`язковою до застосування.

За наведених обставин суд доходить висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч. 2 ст. 77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що 12.11.2021 року о 15 год. 17 хв. транспортний засіб DAF АЕ 75 РЕ, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу, допустив рух із перевищенням нормативних параметрів, а саме: навантаженням на одиночну вісь транспортного засобу на 5,8 % (2,863 тонн).

З урахуванням вищезазначеного, відсутність в оскаржуваній постанові даних, які б мали бути в ній відображені у відповідності до вимог Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року, доводи відповідача стосовно правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00001093 від 12.11.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог 293 КУпАП та ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до положень частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, а тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. ст. 14, 29 Закону України «Про дорожній рух», ст. ст. 7, 9-11, 132-1, 247, 251-252, 255, 258, 280, 283, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 7-10, 72, 77, 121-122, 132, 134, 139, 229, 241-246, 250, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: Дніпропетровська область, пр. Конституції, буд. 62, кв. 18) про скасування постанов в справах про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справах задовольнити.

Постанову серії ВМ № 00001093 від 12.11.2021 року, прийняту Державною службою України з безпеки на транспорті про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова