Справа № 480/5366/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 р.Справа № 480/5366/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т

представник позивача Волик О.М.

представник відповідача Шинкаренко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного сільськогосподарського підприємства "Слобожанщина Агро", Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2022, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, повний текст складено 23.12.22 по справі № 480/5366/22

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Слобожанщина Агро"

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне сільськогосподарське підприємство "Слобожанщина Агро", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.01.2022 № 2, № 2 та № 7.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 року позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Слобожанщина Агро" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 2 від 28.01.2022.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 2 від 28.01.2022 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 409 020, 00 грн.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області № 7 від 28.01.2022 та податкового повідомлення-рішення № 2 від 28.01.2022 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1 020, 00 грн. - відмовлено.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.01.2023 заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Слобожанщина Агро" про ухвалення додаткового рішення по справі № 480/5366/22 задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, ) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Слобожанщина Агро" (41856, Сумська область, Сумський район, смт. Ульянівка, вул. Центральна, 16, ) витрати на оплату судового збору в сумі 6 822 грн. 75 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що ПСП "Слобожанщина Агро" не погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні вимог по оскарженню податкового повідомлення-рішення Форма "Д" від 28.01.2022 р. № 7 щодо порушення ч. «б» п.п.141.4.1., пп.141.4.2 п.141.4. ст.141 ПК України, п.п. b) п.2 ст.10 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (дата підписання 08.11.2012, дата ратифікації Україною 04.07.2013, дата набрання чинності для України 07.08.2013), з урахуванням Протоколу про внесення змін до Конвенції між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи ратифіковано (дата набрання чинності 28.11.2019 р.) і збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи фізичних осіб (військового збору) в сумі 8 000 866,0 грн.

Вважає, що Приватним сільськогосподарським підприємством «Слобожанщина Агро» правомірно застосовано ставку податку в розмірі 5% при виплаті дивідендів, адже, в даному випадку дотримано всіх умов визначених у пп. "а" п. 2 ст. 10 Конвенції: 1) володіння компанією UNIGRAIN HOLDING LIMITED (Кіпр) більше 20% (наразі 25%) статутного капіталу компанії, що сплачує дивіденди; 2) сума інвестиції склала не менше 100000 євро (наразі по курсу НБУ на 12.01.2023 становить 2420972,28 євро).

Крім того, зазначив, що відповідно до пп. 14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Так, ПСП «Слобожанщина Агро» 15.12.2021 звернулось до ДПС України з проханням щодо надання індивідуальної податкової консультації з вищевказаного питання. ДПС України розглянуло вказане звернення та надало саме позивачу Індивідуальну податкову консультацію від 13.05.2022 р. №506/ІПК/99-00-21-02-02-06, яким підтвердило правомірність дій ПСП «Слобожанщина Агро» при здійсненні вищевказаної операції.

Зокрема у вказаній ІПК вказано, що «при виплаті особою, яка у розумінні Конвенції є «компанією» (у значенні цього терміну, розкритого у п.l ст. 3 Конвенції) і резидентом України, доходів, які відповідають визначенню «дивіденди» (п. 3 ст. 10 Kонвенції), на користь особи, що є «компанією» (яка у розумінні Конвенції не є "товариством", резидентом Кіпру та фактичним власником дивідендів, у разі виконання цією особою умов, визначених у п.п. а) п.2 ст. 10 Конвенції, щодо безпосереднього володіння 20 відсотками капіталу компанії, що сплачує дивіденди, та інвестування в придбання акцій чи інших прав компанії в еквіваленті не менше 100000 євро, застосовується ставка оподаткування, визначена цією нормою Конвенції.» Так, вказані висновки повністю відповідають тій операції, яка була здійснена ПСП «Слобожанщина Агро» , а саме виплаті дивідендів Unigrain Holding Limited.

Отже, отримання ПСП «Слобожанщина Агро» індивідуальної податкової консультації, зміст якої відповідає нормам діючого законодавства, є юридичним фактом, що є підставою для звільнення від відповідальності платника податку, який діяв у відповідності до наданих такою консультацією роз`яснень з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства. Навіть, той факт, що ІПК була отримана вже після завершення перевірки не скасовує той факт, що ПСП «Слобожанщина Агро» діяло у відповідності до чинного законодавства під час здійснення операції. Так як, законодавство щодо оподаткування дивідендів, що виплачуються нерезидентам, не змінювалось.

Вважає, що податкове повідомлення-рішення Форма "Д" від 02.01.2022 № 7 є безпідставним, таким, що винесене з порушенням чинного законодавства та таким, що підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема, щодо ППР від 28.01.2022 року № 2 про зменшення від`ємного значення ПДВ на суму 2613075 грн., зазначив, що перевіркою встановлено, що на порушення абзацу 2 п.188.1 ст.188 ПК України ПСП «Слобожанщина Агро» занижено базу обкладення ПДВ і, як наслідок, занижено податкові зобов`язання, при поставці соняшнику урожаю 2020 року, відповідно до договору поставки від 24.06.2020 №60421780 ДПІІ «Сантрейд» за цінами нижчими від звичайних (ринкових).

У ході планової документальної перевірки було досліджено внутрішній ринок соняшника України та проведено аналіз цін за якими ПСП «Слобожанщина Агро» продавало соняшник на внутрішньому ринку України, за результатами якого обгрунтовано доведено, що на момент поставки ДПІІ «Сантрейд» у вересні, жовтні 2020 року вирощеного соняшника врожаю 2020 року його ціна не відповідала рівню звичайних (ринкових) цін, враховуючи характеристику товару, умови і час його поставки та визначено звичайну (ринкову) ціну на соняшник (урожаю 2020 року) у вересні 2020 року - 9916,67 грн. (без ПДВ), у жовтні 2020 року - 10083,33 грн. (без ПДВ).

Щодо висновку Сумської ТПП за результатами цінового моніторингу № ЦД-457 від 30.12.2021 (наданий позивачем, наявним в матеріалах судової справи), зазначив, що згідно висновку, надано інформацію щодо рівня цін на соняшник (урожаю 2020 року) на внутрішньому ринку України станом на червень 2020 року, що є не релевантною в даній ситуації оскільки договір поставки від 24.06.2020 № 60421780, на думку ГУ ДПС у Сумській області, не є форвардним і фактична поставка товару відбувалась в вересні, жовтні 2020 року.

Тобто, даний висновок не доводить, що на момент поставки на ДПІІ «Сантрейд» в вересні, жовтні 2020 року за договором від 24.06.2020 № 60421780 ціна на соняшник (урожаю 2020 року) відповідала рівню звичайних (ринкових) цін.

Щодо ППР від 28.01.2022 року №2 про застосування штрафу в розмірі 410040 грн. за неподання ПСП «Слобожанщина Агро» довідок форми 20-ОПП, зазначив, що пунктом 8.1. розділу VIII Порядку № 1588 встановлено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом. Відповідно до пункту 8.4. розділу VIII Порядку № 1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Відповідно до пункту 8.5 розділу VIII Порядку № 1588 у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою № 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.

Зауважив, що суд першої інстанції підтвердив факт порушення ПСП «Слобожаншщина Агро» вимог чинного законодавства України, в частині необхідності та обов`язковості подання довідок форми № 20-ОПП, проте з незрозумілих причин, суд вважає, що позивачу достатньо було б подати 1 довідку на 410 об`єктів оподаткування (земельні ділянки), договори оренди з якими заключні з різними фізичними особами та в різний період, починаючи з 22.07.2019 року по 26.02.2020 рік включно (додаток № 20 до акту перевірки).

Таким чином, суд фактично звільнив ПСП «Слобожанщина Агро» від сплати штрафної санкції на суму 409 020,00 грн., що є недопустимим та є прямими втратами бюджету.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення у зазначеній частині без змін.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення у зазначеній частині без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники сторін підтримали вимоги своїх апеляційних скарг.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів платників податків на 2021 рік, на підставі підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20, статті 77, пункту 82.1. статті 82 Податкового кодексу України, а також направлень на перевірку, посадовими особами ГУ ДПС у Сумській області у період з 16.11.2021 по 13.12.2021 проведена документальна планова виїзна перевірка ПСП «Слобожанщина Агро» з питань дотримання податкового законодавства та іншого законодавства за період 01.07.2019 по 30.09.2021.

За результатами перевірки 20.12.2021 складено акт № 6254/18-28-07-02-07/03800113/104, згідно з яким податковий орган дійшов висновку про порушення ПСП «Слобожанщина Агро», окрім іншого, підпункту «б» підпункту 141.4.1., підпункту 141.4.2. пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, підпункту «b» пункту 2 статті 10 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, що призвело до заниження податку з доходів нерезидентів із джерелом походження з України за І квартал 2021 року на суму 8 000 866, 00 грн.; порушення абз. 2 пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 2 613 075, 00 грн.; та порушення пункту 63.3. статті 63 Податкового кодексу України у зв`язку з неподанням повідомлення за формою 20-ОПП (т. 1 а.с. 150-224).

На підставі зазначених висновків, 28.01.2022 ГУ ДПС у Сумській області прийняті податкове повідомлення-рішення № про збільшення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 2 613 075, 00 грн.; податкове повідомлення-рішення № 7 про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 8 000 866, 00 грн.; та податкове повідомлення-рішення № 2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 410 040, 00 грн. (т. 1 а.с. 25-42).

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що твердження ГУ ДПС у Сумській області про невідповідність ціни договору № 60421780 від 24.06.2020 рівню звичайних цін є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення № 2 від 28.01.2022 - таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та протиправним.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.01.2022 № 2, суд, враховуючи, що земельні ділянки отримані ПСП «Слобожанщина Агро» в оренду, в сукупності є одним об`єктом оподаткування, факт неподання повідомлення (повідомлень) за формою 20-ОПП встановлений під час проведення однієї перевірки, а зміст пункту 117.1. статті 117 не передбачає застосування штрафу окремо по кожній неподаній заяві чи документу, в тому числі і повідомлення, дійшов висновку, що ГУ ДПС у Сумській області мало право застосувати до позивача штраф у розмірі 1 020, 00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення № 2 від 28.01.2022 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 409 020, 00 грн. (410040,00 - 1020,00), не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим є протиправним, а позовні вимоги в частині його скасування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області № 7 від 28.01.2022 відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог про його скасування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту «б» підпункту 141.4.1. пункту 141.4. статті 141 Податкового кодексу України, дивіденди, які сплачуються резидентом, вважаються доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, та оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

На виконання підпункту 141.4.2. пункту 141.4. статті 141 Податкового кодексу України, резидент, який здійснює на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.4-141.4.5 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, що сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Так, відповідно до пункту 1 статті 10 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, дивіденди, що сплачуються компанією, яка є резидентом Договірної Держави, резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі.

Разом з цим, пунктом 2 статті 10 вказаної Конвенції (в редакції Протоколу про внесення змін від 11.12.2015) передбачено, що такі дивіденди можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, резидентом якої є компанія, що сплачує дивіденди, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник дивідендів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати:

a) 5 відсотків від загальної суми дивідендів, якщо фактичним власником дивідендів є компанія (яка не є товариством), яка володіє безпосередньо принаймні 20 відсотками капіталу компанії, що сплачує дивіденди та інвестувала в придбання акцій чи інших прав компанії в еквіваленті не менше 100000 євро,

b) 10 відсотків від загальної суми дивідендів у всіх інших випадках.

За змістом вказаних норм, податок на доходи нерезидентів з отриманих дивідендів утримується у пониженому розмірі з тих осіб, які відповідають двом критеріям: ці особи мають володіти не менше 20 відсотками капіталу платника податку резидента, а також повинні інвестувати у придбання акцій чи інших прав компанії кошти у сумі не менше 100000, 00 євро.

Як убачається з матеріалів справи, засновниками (учасниками) ПСП «Слобожанщина Агро» є: «ЮНІГРЕЙН ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД», країна резиденства Кіпр, розмір внеску до статутного капіталу якого складає 25 125, 00 грн. або 25% та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БУРАТ АГРО», країна резиденства Україна, розмір внеску до статутного капіталу якого складає 75 375, 00 грн. або 75% (т. 1 а.с. 18).

Підставою для нарахування та утримання з учасника-нерезидента податку на доходи у пониженому розмірі відповідно до підпункту «а» пункту 2 статті 10 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, ПСП «Слобожанщина Агро» визначає те, що згаданому учаснику (засновнику) належить 25% статутного капіталу, які він придбав у компанії з обмеженою відповідальністю «ФУДЕРОФ ЛТД», резидента Республіки Кіпр, за ціною 2 600 000 доларів США.

Вирішуючи питання наявності у позивача права застосовувати понижений розмір податку на доходи нерезидента, суд правомірно зазначив, що системний аналіз мети укладення Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, змісту статті 10 Конвенції в редакції згідно з Протоколом про внесення змін від 11.12.2015 та підпункту 141.4.2. пункту 141.4. статті 141 Податкового кодексу України, дає підстави дійти єдиного висновку про те, що пільга у вигляді пониженого розміру податку на доходи нерезидента стосується, виключно тих осіб, які, окрім іншого, інвестували в придбання акцій чи інших прав платника податків резидента України не менше 100 000, 00 євро таким чином, що ці кошти були безпосередньо отримані платником податків резидентом України.

Інакше кажучи, за змістом статті 10 згаданої Конвенції, Україна як Договірна Держава, погодилась на застосування пониженого розміру податку на доходу особи резидента Республіки Кіпр виключно в обмін на те, що ця особа резидент Республіки Кіпр сплатила (інвестувала) платнику податку резиденту України кошти в сумі не менше еквівалента 100 000, 00 євро. Тобто, для отримання пільги, інвестиція (кошти) мають бути отримані платником податків резидентом України, а не платником податків резидентом іншої держави.

У цій справі судом встановлено, що частку в статутному капіталі ПСП «Слобожанщина Агро» в розмірі 25 %, що складає 25 125, 00 грн., закрите акціонерне товариство «ЮНІГРЕЙН ХОЛДІНГ ЛІМІТЕД», яке є резидентом Республіки Кіпр, придбало за 2 600 000, 00 доларів США у компанії з обмеженою відповідальністю «ФУДЕРОФ ЛТД», яка також є резидентом Республіки Кіпр (т. 2 а.с. 164-165).

За таких обставин, беручи до уваги те, що кошти (інвестиція) в сумі 2 600 000, 00 доларів США, перераховані в обмін на частку у статутному капіталі, були отримані платником податків резидентом іншої держави, а не України, суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування пільги передбаченої підпунктом «а» пункту 2 статті 10 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи в редакції згідно з Протоколом про внесення змін по податку з доходів нерезидента.

Разом з цим, суд правомірно не прийняв до уваги посилання позивача на індивідуальну податкову консультацію № 506/ІПК/99-00-05-05-02-06 від 13.05.2022, оскільки ця консультація містить лише інформацію щодо відсутності у Конвенції застережень стосовно виду/форми інвестування (грошові кошти, майно тощо) та шляхів придбання корпоративних прав (шляхом прямого внесення до статутного капіталу, викупу у попереднього власника тощо), і не суперечить висновкам суду щодо однієї з умов отримання пільги по податку на доходи нерезидента, а саме: придбання корпоративних прав (частки, акцій) виключно у резидента України.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відповідність податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області № 7 від 28.01.2022 критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність підстав для задоволення позовних вимог про його скасування.

Вирішуючи питання щодо відповідності згаданим критеріям податкового повідомлення-рішення відповідача № 2 від 28.01.2022, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до абзацу другого пункту 188.1. статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Згідно з підпунктом 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, звичайною ціною є ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Підпунктом 14.1.219 пункту 14.1 статті 14 передбачено, що ринковою ціною є ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах .

Суд зазначає, що реальність (фактичне здійснення) господарської операції позивача по поставці соняшника урожаю 2020 року дочірньому підприємству з іноземною інвестицією «Сантрейд» по договору № 60421780 від 24.06.2020, відповідачем не заперечується.

В свою чергу, ГУ ДПС у Сумській області, з посиланням на інформацію ДП «Держзовнішінформ», бюлетеня «ОГЛЯД цін українського та світового товарних ринків», ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА», та інформацією з Єдиного реєстру податкових накладних, стверджує про невідповідність ціни соняшника, визначеної договором на рівні 10111, 07 грн. з урахуванням ПДВ, рівню звичайних цін на такий товар.

Разом з цим, обґрунтовуючи вказану невідповідність, податковий орган фактично співставляє лише одну умову договору - ціну соняшника 2020 року, причому визначену не на дату укладання спірного договору позивачем (червень 2020 року), а на дату відвантаження товару по цьому договору (вересень-жовтень 2020 року). Такі суттєві умови договору як момент його підписання, кількість товару, строки поставки, строки і порядок оплати товару, розподіл обов`язків сторін договору тощо, які безпосередньо суттєво впливають на формування ціни договору, податковий орган при визначенні звичайної ціни соняшника 2020 року не враховував. Зокрема, інформація ДП «Держзовнішінформ», бюлетеня «ОГЛЯД цін українського та світового товарних ринків», ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА», та інформація з Єдиного реєстру податкових накладних стосується цін на соняшник врожаю 2020 року у вересні-жовтні 2020 року в той час, коли ціна на цей товар у договорі № 60421780 від 24.06.2020, визначалась станом на червень 2020 року.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що твердження ГУ ДПС у Сумській області про невідповідність ціни договору № 60421780 від 24.06.2020 рівню звичайних цін є необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення № 2 від 28.01.2022 - таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та протиправним.

Стосовно застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за неподання ПСП «Слобожанщина Агро» повідомлень про об`єкти оподаткування за формою № 20-ОПП на підставі пункту 117.1 статті 117 Податкового кодексу України, суд зазначає, що склад податкового правопорушення, покладений в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № 2 від 28.01.2022, полягає в тому, що позивачем не подані згадані повідомлення до контролюючого органу, що є порушенням вимог пункту 63.3 статті 63, пункту 22.1 статті 22 Податкового кодексу України. Зокрема, позивачем не подано інформацію про використання у своїй господарській діяльності об`єктів оподаткування: земельних ділянок, що знаходилися в користуванні відповідно до умов 402 договорів оренди, укладених з фізичними особами.

Відповідно до пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, одним із способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктом оподаткування, згідно з пунктом 22.1 статті 22 Податкового кодексу України, можуть бути майно, товари, доход (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, із наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588 із змінами та доповненнями (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 8.1 Порядку платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

За змістом пункту 8.2 Порядку об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення за формою № 20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

Основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП (додаток 10 до Порядку) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. № 20-ОПП, подається до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування. Довідник об`єктів оподаткування розміщено на офіційному сайті ДПС України.

Пунктом 117.1 статті 117 Податкового кодексу України передбачено, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність 1020 гривень.

Суд правомірно не прийняв до уваги посилання ПСП «Слобожанщина Агро» на те, що пункт 117.1 статті 117 Податкового кодексу України не передбачає застосування штрафу за неподання повідомлення за формою 20-ОПП, а також на те, що строк подання цього повідомлення встановлений не Податковим кодексом України, а Порядком обліку платників податків і зборів, оскільки у постанові від 20.05.2021 по справі № 560/3008/19, Верховний Суд сформував висновок, згідно з яким, штраф, встановлений згаданою нормою може застосовуватись податковим органом за не подання повідомлення про об`єкти оподаткування за формою № 20-ОПП у встановлені строки.

У цій справі судом встановлено, що ПСП «Слобожанщина Агро» протягом періоду що перевірявся, уклало 402 договори оренди земельних ділянок з фізичними особами, проте, повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП до податкового органу не подавало.

Доводи позивача про відсутність обов`язку подавати зазначене повідомлення через те, що інформація про такі об`єкти надавалась в іншій податковій звітності, про що також зазначено і в інформації, розміщеній на Загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі (т. 2 а.с. 38), суд вважає необґрунтованими, оскільки за змістом роз`яснень на вказаному ресурсі, у повідомленні за формою 20-ОПП не потрібно повідомляти про такі об`єкти оподаткування, як майно, товари, роботи, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг). Земельні ділянки отримані в оренду платником податків, як об`єкт оподаткування, до вказаного переліку не входять, у зв`язку з чим, платник податків зобов`язаний повідомляти податковий орган про такий об`єкт за встановленою формою.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до ПСП «Слобожанщина Агро» штрафу на підставі пункту 117.1 статті 117 Податкового кодексу України.

В той же час, суд правомірно зауважив, що оскільки земельні ділянки отримані ПСП «Слобожанщина Агро» в оренду, в сукупності є одним об`єктом оподаткування, факт неподання повідомлення (повідомлень) за формою 20-ОПП встановлений під час проведення однієї перевірки, а зміст пункту 117.1. статті 117 не передбачає застосування штрафу окремо по кожній неподаній заяві чи документу, в тому числі і повідомлення, ГУ ДПС у Сумській області мало право застосувати до позивача штраф у розмірі 1 020, 00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення № 2 від 28.01.2022 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 409 020, 00 грн. (410040,00 1020,00), не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим є протиправним, а позовні вимоги в частині його скасування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 року по справі № 480/5366/22 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що відсутні в розумінні ст.139 КАС України правові підстави для розподілу судових витрат по даній справі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Слобожанщина Агро" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 по справі № 480/5366/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 31.05.2023 року