Справа № 640/35422/21
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

позивача: - ОСОБА_1 ,

представника відповідача: - Івашової Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської міської державної адміністрації (далі - відповідач -1), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач - 2), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішень, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, що була прийнята судом, просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження КМДА № 2226 від 28 жовтня 2021 року «Про внесення змін до структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації)»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-301 від 22 листопада 2021 року «Про введенні в дію штатного розпису Департаменту транспортної інфраструктури виконавчої органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на 2021 рік»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-302 від 22 листопада 2021 року «Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», із додатком;

- визнати протиправними дії Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), спрямовані на попередження про наступне звільнення ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 18-к від 31 січня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді Начальника відділу розвитку дорожньої інфраструктури управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

- стягнути з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року у справі було вжито заходи забезпечення позову, якими було:

- зупинено дію розпорядження КМДА № 2226 від 28 жовтня 2021 "Про внесення змін до структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)", наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-301 від 22 листопада 2021 року "Про введення в дію штатного розпису Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на 2021 рік", наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-302 від 22 листопада 2021 року "Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)", із додатком;

- заборонено Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії щодо скорочення, звільнення та будь-які інші дії, пов`язані з виконанням наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-302 від 22 листопада 2021 року "Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)".

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року клопотання представника Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування заходів забезпечення позову у адміністративній справі № 640/35422/21 за позовом ОСОБА_6 до Київської міської державної адміністрації, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2021 року у справі № 640/35422/21.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 18-к від 31 січня 2022 року "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлено ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділу розвитку дорожньої інфраструктури управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

- стягнуто з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса: 01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, 6, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , податковий облік за серією та номером паспорта НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 лютого 2022 року по 21 червня 2022 року в сумі 91 860,51 грн (дев`яносто одна тисяча вісімсот шістдесят гривень 51 коп.);

- допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , податковий облік за серією та номером паспорта НОМЕР_1 ) на посаді Начальника Відділу розвитку дорожньої інфраструктури Управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з 01 лютого 2022 року;

- допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса: 01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, 6, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , податковий облік за серією та номером паспорта НОМЕР_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 19 099,71 грн (дев`ятнадцять тисяч дев`яносто дев`ять гривень 71 коп.);

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року - скасовано та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

23 вересня 2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 40757 від Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшло доповнення до апеляційної скарги разом із додатковими доказами, в тому числі дисками CD з відеодоказами перебування позивача 23.11.2021 року в приміщенні Департаменту.

09 травня 2023 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 21046, від Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов лист, в якому відповідачем вказано про подання останнім додаткових доказів та пояснень як доповнення до апеляційної скарги від 22.09.2022 року.

11 травня 2023 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 21342 від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, наголошує, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.06.2022 року є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, з підстав, викладених в тому числі й у даному відзиві, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять не тільки належного повідомлення позивача про наступне звільнення у встановленому порядку, а й основне - не містять відмови ОСОБА_1 від переведення на рівнозначну посаду, навпаки, після скасування заходів забезпечення позову, позивачем було подано відповідну заяву про переведення на вакантну посаду з власної ініціативи, відповідачем протиправно не враховано зупинення перебігу 30-денного строку на звільнення під час дії заходів забезпечення позову, які були скасовані лише 31.01.2022 року, тобто в день видання спірного наказу про звільнення, у матеріалах справи відсутні докази та доводи про те, що відповідачем - 2 дійсно здійснювалось порівняння продуктивності праці та кваліфікації працівників з метою вирішення питання про те, хто з працівників, які підлягали вивільненню у зв`язку із скороченням штату, має переважне право на залишення на роботі, що свідчить про протиправність наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 18-к від 31 січня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та необхідність задоволення інших похідних вимог: поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, враховуючи приписи ч.1 ст. 308 КАС України, вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 працював на посаді начальника відділу аналізу та розвитку дорожнього господарства управління координації й розвитку дорожнього господарства та інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури КМДА.

Наказом № 52-к від 10.05.2018 року позивач, за результатом конкурсу був призначений на посаду начальника управління з питань розвитку транспортної інфраструктури виконавчого органу КМР (КМДА) (т.8, арк. 34). В подальшому був призначений з 01.04.2020 на посаду начальника відділу аналізу та розвитку дорожнього господарства управління координації й розвитку дорожнього господарства та інфраструктури, з якої було звільнено позивача 31.01.2022 (т.7, арк. 130).

28 жовтня 2021 відповідачем - 1 було прийнято розпорядження КМДА №2226 від 28.10.2021 «Про внесення змін до структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», яким внесено зміни до вищевказаного розпорядження КМДА №273 від 14.02.2020 «Про внесення змін до структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».

На підставі оскаржуваного розпорядження КМДА № №2226 від 28.10.2021 року, відповідачем - 2 прийнято низку наказів, а саме наказ Департаменту транспортної інфраструктури КМДА № Н-301 від 22.11.2021 «Про введення в дію штатного розпису Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на 2021 рік», яким введено в дію з 23.11.2021 штатний розпис Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на 2021 рік.

Крім цього, на підставі оскаржуваного розпорядження КМДА № №2226 від 28.10.2021 та оскаржуваного наказу Департаменту транспортної інфраструктури КМДА № Н-301 від 22.11.2021 прийнято наказ Департаменту транспортної інфраструктури КМДА № Н-302 від 22.11.2021 «Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», із додатком, яким прийнято рішення попередити позивача про звільнення з посади начальника відділу аналізу та розвитку дорожнього господарства управління координації й розвитку дорожнього господарства та інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури КМДА.

У подальшому, відповідачем-2 вчинено дії, спрямовані на попередження позивача про наступне звільнення.

На виконання вказаних вище дій 31 січня 2022 року Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було винесено наказ № 18-к від 31 січня 2022 року «Про звільнення ОСОБА_1 » із займаної посади.

Вважаючи вищевказані розпорядження та накази, фактичне звільнення позивача із займаної посади протиправними, ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи межі заявлених апеляційних вимог, колегія суддів вважає за необхідне переглянути рішення суду першої інстанції саме в частині обґрунтованості та законності винесення наказу про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади та похідних від нього вимог (поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну службу», державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Як визначено частинами другою та третьою статті 3 цього ж Закону, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частино 3 вищевказаної статті передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 11 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Так, як було зазначено вище, на підставі оскаржуваного розпорядження КМДА № №2226 від 28.10.2021 року та оскаржуваного наказу Департаменту транспортної інфраструктури КМДА № Н-301 від 22.11.2021 року прийнято наказ Департаменту транспортної інфраструктури КМДА № Н-302 від 22.11.2021 «Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», із додатком, яким прийнято рішення попередити позивача про звільнення з посади начальника відділу аналізу та розвитку дорожнього господарства управління координації й розвитку дорожнього господарства та інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури КМДА.

У подальшому, відповідачем-2 вчинено дії, спрямовані на попередження позивача про наступне звільнення, а саме - у матеріалах справи наявна копія, яка була надана до справи відповідачем-2 Департаментом транспортної інфраструктури (КМР) КМДА, попередження про звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби від 23.11.2021 ОСОБА_1 (т.1, арк.172).

Зі змісту вказаного попередження вбачається, що ОСОБА_1 надається 30-денний строк, з моменту вручення цього попередження, для звільнення із займаної посади у зв`язку із скороченням його посади на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Одночасно цим попередженням запропоновано ОСОБА_1 переведення на посади:

начальника відділу забезпечення розгляду справ про адміністративні правопорушення управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

заступника начальника відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

головного спеціаліста відділу розвитку дорожньої інфраструктури управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

головного спеціаліста відділу будівництва інфраструктурних об`єктів управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Вказано цим попереджанням про необхідність подання позивачем заяви про переведення на запропоновану посаду протягом 30 днів, з дня ознайомлення з цим попередженням.

При цьому, графи «попереджений», «дата», «рішення працівника», «копію примірника попередження отримав» не заповненні. На самому попереджені наявний лише підпис керівника директора ОСОБА_7 .

Колегія суддів звертає увагу, що 17 травня 2023 року, під час апеляційного розгляду даної справи, представником відповідача було надано пояснення з даного приводу. Так, представником відповідача наголошено, що 23.09.2022 року останнім було подано до суду апеляційної інстанції доповнення до апеляційної скарги разом із доказами, які не подавались останнім до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 та 4 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

30.11.2022 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 53256 Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) разом з іншими документами подані пояснення до апеляційної скарги, відповідно до змісту яких наказом Департаменту від 19.10.2022 року № Н-111 «Про порушення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 » було порушено дисциплінарне провадження в ході якого було встановлено, що під час розгляду справи № 640/35422/21 в Окружному адміністративному суді м. Києва до суду не було подано матеріали, які мають значення для вирішення справи, а саме: було виявлено відсутність в матеріалах справи копії протоколу 2/82021 про доведення інформації або документів до відома державних службовців Департаменту від 24.11.2021 року, копії заяви про переведення на запропоновану посаду від 01.02.2022 року № 053/1573, копії актів від 23.11.2021 року, інформації з турнікету охорони щодо ОСОБА_1 від 23.11.2021 року, дисків з відеодоказами перебування ОСОБА_1 23.11.2021 року в приміщенні Департаменту.

Вказаним службовим розслідуванням було встановлено, що вказані документи не були подані працівником Департаменту, який наразі не працює у відповідача.

На переконання колегії суддів, дані докази є вагомими для вирішення даної справи, стороною обґрунтовано підстави для неподання їх до суду першої інстанції, а тому повинні бути долученні до матеріалів справи та останнім повинна бути надана правова оцінка.

Відповідач-2 пояснюючи відсутність на самому попередженні доказів його отримання ОСОБА_1 зазначав про те, що дане попередження було направлено позивачеві засобами поштового зв`язку цінним листом з описом за адресою АДРЕСА_2 , на підтвердження чого суду надано копію чеку поштового відправлення №650 та копію опису вкладення (т.1, арк. 173-174).

Судом такі доводи не були прийняті до уваги з огляду на те, що у матеріалах справи наявна особова справа позивача № 69 (т.7, арк. 124-250, т. 8, арк.1-63), яка була надана відповідачем, прошита та засвідчена належним чином.

У матеріалах особової справи наявна копія паспорту позивача (т. 8, арк.51-53), з яких вбачається місце реєстрації на момент прийняття на роботу позивача АДРЕСА_3 .

Крім цього, за описом особової справи, яка прошита та пронумерована відповідачем, на арк. 56-145 знаходиться дисциплінарна справа.

При цьому, на 143 арк. дисциплінарної справи, всередині дисциплінарних матеріалів, що не є предметом розгляду в цій справі, наявний один окремий аркуш копії з паспорту, в якому наявна частина штампів про місце реєстрації та зняття з місця реєстрації, а саме копія 12-13 сторінок паспорту НОМЕР_1 , в яких вказано низку адрес реєстрації, зокрема АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 (Т.8, арк. 16).

Будь-яких інших офіційних документів та заяв ОСОБА_1 в матеріалах особової справи, в яких фігурувала би щодо позивача саме адреса АДРЕСА_4 немає.

Судом першої інстанції було зазначено, що природа походження даного аркушу копії паспорту та підстави наявності в матеріалах дисциплінарного провадження, що містяться в особовій справі позивача, не відома, а враховуючи її відсутність в описі особової справи, знаходження між результатами оцінювання та наказом про встановлення надбавки, суд позбавлений можливості встановити, яким чином вона була залучена до дисциплінарних матеріалів. Разом з тим, під час огляду оригіналу паспорту позивача, копія якого була залучена судом першої інстанції до матеріалів справи (т.8, арк.208-215), встановлено, що з 11.12.2019 року позивач знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_4 , тобто на час направлення поштового відправлення позивач майже два роки вже не був зареєстрований за вказаною адресою.

З даного приводу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст.9-1 Закону України «Про державну службу» інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Частинами 3 та 4 вказаної статті передбачено, що державний службовець при вступі чи проходженні державної служби зобов`язаний повідомити службу управління персоналом про його засоби електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів.

Інформація або документи, надіслані поштою, в тому числі електронною, чи шляхом передачі з використанням інших засобів зв`язку вважаються такими, що доведені до відома державного службовця на п`ятий календарний день з моменту їх відправлення.

Вказана норма є імперативною та передбачає обов`язок державного службовця повідомляти про зміну засобів електронної пошти чи інші засоби телекомунікаційного зв`язку з ним з метою їх використання для доведення до відома державного службовця інформації або документів, чого позивачем зроблено не було.

Більше того, варто звернути увагу, що до позовної заяви ОСОБА_1 було надано копію паспорта (т.1 а.с. 10) з якого вбачається, що останнім місцем реєстрації позивача є саме АДРЕСА_4 , і лише 21.06.2022 року позивачем було надано суду актуальну копію паспорта, що, на переконання колегії суддів свідчить про те, що ОСОБА_1 свідомо, всупереч нормам Закону України «Про державну службу» не повідомляв відповідача про зміну адресу реєстрації, внаслідок чого відповідачем й було направлено відповідне попередження на неактуальну адресу.

Судом першої інстанції також було вказано, що матеріали цієї судової справи та особової справи не містять жодних належних та допустимих доказів про те, що позивач був повідомлений іншим шляхом, окрім вищеописаного направленого з порушеннями поштового відправлення за адресою, дане попередження про звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби від 23.11.2021 ОСОБА_1 під розписку нарочно позивачеві не вручалось, що й стало однією з підстав для задоволення позову.

Разом з тим, вказане вище твердження спростовується додатково поданими відповідачем доказами.

Колегією суддів було переглянуто надані відповідачем CD диски, проаналізовано інформації з турнікету охорони щодо ОСОБА_1 від 23.11.2021 року та достеменно встановлено, що 23.11.2021 року ОСОБА_1 знаходився протягом дня на робочому місці в Департаменті транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), згідно протоколу № 2/25021 про доведення інформації або документів до відома державних службовців Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від « 24» листопада 2021 року станом на 23.11.2021 о 15.45 ОСОБА_1 , начальник відділу аналізу та розвитку порожнього господарства управління координації й розвитку дорожнього господарства та інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ознайомився з попередженням про звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби та з наказом директора Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації) від 22 листопада 2021 року № Н-302 «Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», однак поставити підпис на аркуші ознайомлення з наказом директора Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 листопада 2021 року № Н-302 «Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» та на аркуші попередження про звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби від 23 листопада 2021 року відмовився та повідомив, що подумає.

Про вищезазначений факт було складено два акти про те, що ОСОБА_1 ознайомився з наказом директора Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 листопада 2021 року № Н-302 «Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» та з попередженням про звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби від 23 листопада 2021 року, однак відмовився поставити підпис в наказі та попередженні (копії акту від 23.11.2021 року, т.9 а.с.54-56).

В оскаржуваному рішенні суд прийшов до невірного висновку про те, що 13.11.2021 не перебував на роботі, оскільки Позивачем було надано лікарняний. Проте даний факт спростовується вищезазначеними актами, витягом інформації з турнікету пункту охорони щодо ОСОБА_6 та відео з камер відеоспостереження від 23.11.2021 року, які були досліджені судом апеляційної інстанції в межах розгляду даної справи.

Отже, вказаними вище доказами спростовано відсутність відомостей та інформації про вручення попередження про звільнення особисто позивачу, про його відмову від його підписання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем - Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належним чином вручено ОСОБА_1 попередження про звільнення у зв`язку із скорочення посади державної служби з 23.11.2021 року.

Як зазначалось вище, п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», передбачено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Частино 3 вищевказаної статті передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 11 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Отже, враховуючи імперативні приписи ст. 87 Закону України «Про державну службу» 30-дений строк попередження (з урахуванням дати фактичного попередження позивача - 23.11.2021 року) закінчився 23.12.2021 року.

Колегією суддів враховано, що з 06 грудня 2021 по 31 січня 2021 діяла ухвала суду про забезпечення позову, якою у справі було вжито заходи забезпечення позову, якими було:

- зупинено дію розпорядження КМДА № 2226 від 28 жовтня 2021 "Про внесення змін до структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)", наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-301 від 22 листопада 2021 року "Про введення в дію штатного розпису Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на 2021 рік", наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-302 від 22 листопада 2021 року "Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)", із додатком;

- заборонено Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії щодо скорочення, звільнення та будь-які інші дії, пов`язані з виконанням наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № Н-302 від 22 листопада 2021 року "Про організаційні заходи щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)".

На підставі заяви відповідача-2, ухвалою суду від 15 грудня 2021 у справі 640/35422/21 про роз`яснення судового рішення (ухвала набрала законної сили та не оскаржувалась сторонами) судом було роз`яснено, що ухвала про забезпечення позову від 06.12.2021 унеможливлює з 06.12.2021 року нові звільнення, скорочення, попередження про звільнення, призначення на вакантні посади державних службовців Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на виконання зупинених наказів Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямована лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

31.01.2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва було задоволено клопотання відповідачів та скасовано вжиті попередньо судом в цій справі заходи забезпечення позову, про що постановлено відповідну ухвалу.

Відтак, в період з 06.12.2021 року по 31.01.2022 року включно діяли заходи забезпечення в цій справі 640/35422/21, які забороняли вчиняти будь-які дії на виконання вищевказаних наказів щодо зміни штатного розкладу та виконання організаційних заходів щодо зміни структури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в т.ч. числі щодо переведення, призначення на посади, попередження про звільнення, звільнення тощо.

Втім, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції що в період з 06.12.2021 року до 31.01.2022 року включно, у позивача були відсутні законні та юридичні підстави для подання роботодавцю заяви про переведення на будь-яку вакантну посаду, оскільки діяли заходи забезпечення, якими було зупинено відповідні накази про зміни штатного розпису, адже ухвала про забезпечення позову стосувалась саме дій відповідача, проте не позбавляла позивача права вчиняти певні дії.

Відповідно до матеріалів справи, одночасно з попередженням про звільнення, ОСОБА_1 було запропоновано переведення на посади:

начальника відділу забезпечення розгляду справ про адміністративні правопорушення управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

заступника начальника відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

головного спеціаліста відділу розвитку дорожньої інфраструктури управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

головного спеціаліста відділу будівництва інфраструктурних об`єктів управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Втім, матеріали справи не містять жодного документу, який би свідчив про надання позивачем згоди на переведення на будь - яку із вказаних вище посад.

01.02.2022 року відповідачем-2 зареєстрована заява ОСОБА_1 від 31.01.2022 за вх.№ 053/1573 про переведення на запропоновану посаду (т.6, арк. 251), в якій позивач з власної ініціативи повідомляє про те, що у зв`язку з зупинкою періоду зміни штатного розкладу судом з 06.12.2021 року по 31.01.2022 року, він був позбавлений можливості подавати будь-які заяви щодо переведення на вакантні посади, проте оскільки заходи забезпечення були скасовані судом самостійно, невідкладно звертається із відповідною заявою та просить відповідача-2 перевести його на рівнозначну посаду, яка повністю відповідає попередній, займаній позивачем посаді та є вакантною на даний час, а саме на посаду начальника відділу розвитку дорожньої інфраструктури управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

З даного приводу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну службу» передбачено, що рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про державну службу» державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби; на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Визначення підкатегорій посад державної служби та прирівняння посад державної служби проводиться Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15 затверджено перелік посад державної служби, що прирівнюється до відповідних підкатегорій.

Посада ОСОБА_1 належить до підкатегорії посад державної служби Б3.

У позивача наявна повна вища юридична освіта, що підтверджується дипломом спеціаліста НОМЕР_2 від 30.07.2010 року, який виданий Київським національним університетом імені Тараса Шевченка.

З огляду на викладене, у попередженні про звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби від 23.11.2021 року ОСОБА_1 враховуючи наявну кваліфікацію запропоновано переведення на рівнозначні посади відповідної підкатегорії:

1) начальника відділу забезпечення розгляду справ про адміністративні правопорушення управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

2) заступника начальника відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Окрім того, зважаючи на приписи частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу», бажаючи надати ОСОБА_1 найбільший вибір з можливих вакансій наявних в Департаменті транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) додатково запропоновано посади:

1) головного спеціаліста відділу розвитку дорожньої інфраструктури управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

2) головного спеціаліста відділу будівництва інфраструктурних об`єктів управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Отже, відповідачем у повній мірі виконано вимоги статті 87 Закону України «Про державну службу» та запропоновано позивачу як рівнозначні посади так і нижчі посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

Посада начальника відділу розвитку дорожньої інфраструктури управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), бажання на переведення на яку було висловлено ОСОБА_1 в заяві від 01.02.2022 року вх. 053/1573 не була запропонована позивачу, позаяк останні й не відповідає кваліфікаційним вимогам до даної посади щодо освіти, а саме - у ОСОБА_1 не має вищої освіти не нижче магістра за фахом інженерного, будівельного або автодорожнього спрямування, що передбачена для вказаної посади згідно із п.п. 5.2 п.5 Положення про відділ розвитку дорожньої інфраструктури управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду України (п.19 постанови Пленуму від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів») при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, зокрема, щодо рівнозначності посади, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Даний висновок кореспондується також із висновками Національного агентства України з питань державної служби, викладеними у роз`ясненні від 22.07.2016 року № 13-р/з «Щодо переведення на нижчу посаду».

Оскільки, обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини 3 статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Така ж думка висловлена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №813/5500/14, адміністративне провадження К/9901/15302/18, від 18 жовтня 2017 року №6-1723цс17.

На переконання колегії суддів відповідачем було виконано усі приписи чинного закондавства щодо вчасного попередження позивача про наступне звільнення та належного вручення останнього, ОСОБА_1 пропонувались усі наявні як рівнозначні посади так і нижчі посади державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей позивача, доказів зворотнього матеріали справи не містять, наказ про звільнення винесений із дотриманням строків, передбачених ст. 87 Закону України «Про державну службу» та після скасування заходів забезпечення позову, а отже наказ Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 18-к від 31 січня 2022 року "Про звільнення ОСОБА_1 " винесено у чіткій відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню з огляду на що апеляційна скарга у даній частині підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

З огляду на те, що судом апеляційної інстанції встановлено правомірність винесення спірного наказу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 18-к від 31 січня 2022 року "Про звільнення ОСОБА_1 " рішення суду підлягає скасуванню також в межах задоволених позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділу розвитку дорожньої інфраструктури управління дорожньої інфраструктури Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); стягнення з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (адреса: 01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, 6, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , податковий облік за серією та номером паспорта НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 лютого 2022 року по 21 червня 2022 року в сумі 91 860,51 грн (дев`яносто одна тисяча вісімсот шістдесят гривень 51 коп.) та допущення виконання рішення у даних частинах до негайного виконання як похідних.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2022 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст виготовлено 30 травня 2023 року.