Справа № 380/27/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/27/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоВектор» про визнання протиправним та скасування рішень Львівської митниці.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоВектор» з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900100/2 від 19.09.2022;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900132/2 від 17.10.2022;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900157/2 від 01.11.2022;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900226/2 від 20.12.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним, так як декларантом під час митного оформлення товарів (частини та пристрої моторних транспортних засобів) для підтвердження митної вартості (за ціною договору) митному органу надано усі основні документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Ці документи повністю підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відтак у митниці не було правових підстав для витребування у декларанта додаткових документів. Однак, всупереч положенням ч. 3 ст. 53 МК, відповідач витребував додаткові документи, вказавши на наявність надуманих розбіжностей та не підтвердження усіх складових митної вартості. Разом з тим, незважаючи на відсутність підстав для витребування додаткових документів, позивач, з метою усунення будь-яких сумнівів у достовірності заявленої декларантом митної вартості надав на вимогу митного додаткові документи, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Однак митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості (за резервним методом). З огляду на вказане, вважає позовні вимоги обґрунтованими, просить суд позов задоволити.

Ухвалою від 06 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що під час здійснення митного контролю, а саме правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих декларантом для підтвердження митної вартості товарів, встановлено наявність розбіжностей в поданих документах. Також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів. Однак, відповідач вважає, що декларантом не спростовані наявні розбіжності у документах.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому вказав, що посадова особа митного органу у рішенні про коригування митної вартості має зазначити, зокрема, причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). А у разі застосування резервного методу обов`язковим є обґрунтування причин неможливості послідовного застосування усіх інших методів, а також зазначається докладна інформація та джерела, які були використані митним органом з чітким посиланням на номери та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Позивач вказує, що дослідивши надані відповідачем митні декларації, що слугували джерелами інформації для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, наявні безліч розбіжностей. Спростовує твердження щодо статистичної вартості, зазначеної в експортній декларації. Наголошує, що вищевказане у свою чергу свідчить про те, що посадова особа митного органу не дотримувалась чинного законодавства та здійснила коригування безпідставно. Вважає, що відзив на позовну заяву не обґрунтовує законність прийняття оскаржуваних рішень, не доказано правомірності прийнятого ним рішення, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та, -

встановив:

07.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Вектор» та компанією «POLMOstrow Sp.z.o.o», Польща укладено зовнішньоекономічний Контракт №1/2019, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом постачальник постачає і передає у власність покупця глушники, випускні труби та їх частини, а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів виставлених Постачальником в рамках цього контракту, і будучи його складовою частиною.

На виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. позивачем здійснено наступні поставки:

Згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р. покупець придбав у продавця товар за післяплатою. ТОВ з метою митного оформлення вказаного товару 09.09.2022 р. подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №UA209170/2022/070117, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов.1 частини для транспортних засобів глушники, вихлопні труби), зокрема на які прийняті оскаржувані рішення.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №UA209170/2022/070117 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/2019 від 07.10.2019 року; Додаток №1 від 20.10.2020 до контракту №1/2019 від 07.10.2019 року; Рахунок-фактура (інвойс) №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р.; Специфікація №116 до рахунку-фактури №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р.; Банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR59 від 29.08.2022; Договір про надання транспортних послуг №25 від 09.09.2019 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №18 від 06.09.2022; Автотранспортна накладна CMR №б/н від 03.09.2022; Довідка-лист б/н від 06.09.2022; Митна декларація Республіки Польща №22PL394010E0995058 від 05.09.2022; Прайс-лист б/н від 03.09.2022; Видаткові накладні.

Однак, Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2022/001088. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 19.09.2022 №UA209000/2022/900100/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №UA209170/2022/073303, та 21.09.2022 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №FE135/WY/2022 від 30.09.2022 р. покупець придбав у продавця товар за післяплатою.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 07.10.2022 р. подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №UA209170/2022/079198, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов. 1 частини для транспортних засобів глушники, вихлопні труби), зокрема на які прийняті оскаржувані рішення.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №UA209170/2022/079198 в якості підстави для застосування основного методу надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/2019 від 07.10.2019 року; Додаток №1 від 20.10.2020 до контракту №1/2019 від 07.10.2019 року; Рахунок-фактура (інвойс) №FE135/WY/2022 від 30.09.2022 р.; Специфікація №135 до рахунку-фактури №FE135/WY/2022 від 30.09.2022 р.; Банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR59 від 29.08.2022; Договір про надання транспортних послуг №25 від 09.09.2019 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №21 від 30.09.2022; Автотранспортна накладна №б/н від 30.09.2022; Лист-довідка б/н від 30.09.2022; Митна декларація Республіки Польща №22PL394010E1114264 від 30.09.2022; Прайс-лист б/н від 30.09.2022; Видаткові накладні.

У свою чергу, декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист виробника товару, завірений ТПП, рахунок на перевезення, виписка з банку про оплату за товар, лист про страхування, видаткові накладні.

Однак, Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/001503. Підставою для відмови у митному оформленні є прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 17.10.2022 №UA209000/2022/900132/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №UA209170/2022/082399, та 18.10.2022 вона оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р. покупець придбав у продавця товар за післяплатою.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 31.10.2022 р. подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №UA209170/2022/086633, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов. 1 частини для транспортних засобів глушники, вихлопні труби), зокрема на які прийняті оскаржувані рішення.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №UA209170/2022/086633 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/2019 від 07.10.2019 року; Додаток №1 від 20.10.2020 до контракту №1/2019 від 07.10.2019 року; Рахунок-фактура (інвойс) №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р.; Специфікація №150 до рахунку-фактури №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р.; Банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR61 від 26.10.2022; Договір про надання транспортних послуг №25 від 09.09.2019 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №23 від 28.10.2022; Автотранспортна накладна CMR №б/н від 27.10.2022; Довідка-лист від відправника б/н від 27.10.2022; Довідка-лист №03-11.22 від 27.10.2022; Митна декларація Республіки Польща №22PL394010E1242740 від 27.10.2022; Прайс-лист б/н від 20.10.2022; Видаткові накладні.

У свою чергу, декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, рахунок на перевезення, виписка з банку про оплату за товар, лист, що страхування вантажу не проводилось.

Однак, Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/001745. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 01.11.2022 №UA209000/2022/900157/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №UA209170/2022/087207, та 02.11.2022 вона оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р. покупець придбав у продавця товар за післяплатою.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 19.12.2022 р. подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №22UA00U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов. 1 частини для транспортних засобів глушники, вихлопні труби), зокрема на які прийняті оскаржувані рішення.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №22UA00U7 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/2019 від 07.10.2019 року; Додаток №1 від 20.10.2020 до контракту №1/2019 від 07.10.2019 року; Рахунок-фактура (інвойс) №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р.; Специфікація №174 до рахунку-фактури №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р.; Банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR66 від 21.11.2022; Договір про надання транспортних послуг №25 від 09.09.2019 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №26 від 13.12.2022; Автотранспортна накладна CMR №б/н від 12.12.2022; Довідка-лист від відправника б/н від 12.12.2022; Митна декларація Республіки Польща №22PL394010E1447062 від 12.12.2022; Прайс-лист б/н від 12.12.2022; Видаткові накладні.

У свою чергу Декларант просив визначити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, виписка з банку про оплату за товар, лист, що страхування вантажу не проводилось.

Однак, Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/002713. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 20.12.2022 №UA209000/2022/900226/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №22UA12U0, та 21.12.2022 така оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

У зв`язку з незгодою із прийнятими Рішеннями про коригування митної вартості №UA209000/2022/900132/2 від 17.10.2022 та №UA209000/2022/900157/2 від 01.11.2022, від 20.12.2022 №UA209000/2022/900226/2. позивачем в порядку статті 55 Митного кодексу України подані Заява від 02.11.2022, Заява від 22.11.2022 та Заява від 28.12.22, у яких задля скасування оскаржуваних рішень про коригування заявленої митної вартості та повернення (вивільнення) донарахованих коштів позивачем надано додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість та відповідні обґрунтування, зокрема подано:

До Заяви від 02.11.2022 року додано: митну декларацію №UA209170/2022/048960 від 02.07.2022 р.; Рахунок-фактуру №FE80/WY/2022 від 01.07.2022 р; Банківський платіжний документ №MUR62 від 28.10.2022 р.; Копія контракту №1/2019 від 07.10.2019; Довідку-лист б/н від 30.09.2022 про відсутність страхування.

До Заяви в порядку ст. 55 МК України від 22.11.2022 року додано копії: Контракту №1/2019 від 07.10.2019; Банківського платіжного документу №MUR66 від 21.11.2022 р.; митної декларації №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022 р.; Рахунку-фактури №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р.; Банківського платіжного документу №MUR61 від 26.10.2022 р.; Довідки-листа б/н від 27.10.2022 про відсутність страхування; Договору-заявки на транспортне обслуговування №3-10.

До Заяви в порядку ст. 55 МК України від 28.12.2022 року додано копії: Довідки-листа б/н від 12.12.2022 р. про відсутність страхування; Банківського платіжного документу №MUR66 від 21.11.2022 р.; митної декларації №UA209170/2022/086633 від 31.10.2022 р.; Рахунку-фактури №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р.; Договору-заявки на транспортне обслуговування №2-12.

Позивач зазначає, що станом на день подачі цього позову відповіді на жодну із заяв Львівською митницею не надано.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ст. 1 МК України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою ст. 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої третьої ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 55 МК України встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд дійшов висновку, що викладені підстави відповідача для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, не заслуговують уваги, з огляду на таке.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900100/2 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначав наступне:

У декларації країни відправлення від 05.09.2022 р. №22PL394010E0995058 вказано вартість 94375 польських злотих, що відповідно до офіційного інтернет-ресурсу курсів валют для митних цілей www.money.pl|pieniadze|nbparch|celne (94375/4,7772=19755,30 євро), а рахунку-фактурі від 03.09.2022 №FE116/WY/2022 вартість становить 19425,28 євро.

Відповідно до законодавства Республіки Польща, для митних цілей в Республіці Польща застосовується фіксований курс валют на цілий місяць. Так, на проміжок часу з 01.09.2022 по 31.09.2022 року курс польського злотого до Євро становив: 1 Євро 4, 7772 польських злотих. Як наслідок зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі) №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р. ціна 19425, 28 Євро становить 92798,45 польських злотих. Слід наголосити, що в експортній декларації вказується статистична вартість (вартість на кордоні Польщі), а не фактурна. При здійсненні вказаної операції було визначено умови поставки EXW Wysocko Wielke, тобто cтатистична вартість, зазначена у відповідній графі експортної декларації включала вартість продажу та вартість доставки з Wysocko Wielke до українсько-польського кордону. Згідно довідки відправника, середня орієнтовна вартість транспорту на внутрішній ділянці кордону від Wysocko Wielkie до України становить 330 євро, що по відповідному курсу у вересні 2022 року становить 1576, 48 польських злотих.

Таким чином, у митній декларації країни відправлення №22PL394010E0995058 від 05.09.2022 р. до фактурної вартості товарів 19425, 28 Євро (92798,45 польських злотих) додані витрати на транспортування в розмірі 330 Євро (1576,48 польських злотих), і як наслідок, у ній вказана ціна у польських злотих, а саме, 94375 польських злотих (округлено до польського злотого).

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900132/2 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначав наступне:

У пункті 7.1 зовнішньоекономічного контракту від 07.10.2019 №1/2019 вказано «контракт вступає в силу з дати підписання», проте, контракт є не підписаний жодною із сторін, отже суб`єкти не вступили в договірні відносини.

У Контракті №1/2019 від 07.10.2019 містяться усі реквізити сторін (покупця та постачальника), а саме: назви юридичних осіб, юридичні адреси, рахунки у банках, печатки та підписи директорів. До того ж, у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення нічого не зазначено, що однією із причин відмови у митному оформленні товарів стало те, що контракт є не підписаний жодною із сторін. На підставі Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. здійснювались й інші зовнішньоекономічні операції, зокрема, поставка за митною декларацією №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022, однак відповідачем не було зазначено про такий недолік, який був спростований позивачем. Наведене свідчить про безпідставність такої причини у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900132/2 від 17.10.2022 р. Разом з тим, у порядку ст. 55 МК України позивачем повторно було надано копію контракту №1/2019 від 07.10.2019, підписаного сторонами.

Щодо наданого платіжного документа, оскільки відповідач вважає, що його не можливо ідентифікувати з даною поставкою, тому що в ній інша сума платежу.

Згідно із п. 5.3. Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. оплата за кожну поставку здійснюється в євро не пізніше 30 днів з моменту виставлення інвойсу. Це означає, що оплата за Рахунком-фактурою (інвойсом) №FE135/WY/2022 від 30.09.2022 р. може бути здійснена до 30.10.2022 р. Оскільки, Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900132/2 було прийняте 17.10.2022 р., а оплатити суму, вказану у інвойсі можна було до 30.10.2022 р., то документ, що підтверджує проведення оплати Банківський платіжний документ №MUR62 від 28.10.2022 року на суму 35 309, 24 євро був доданий разом із заявою по ст.55 МК України. Таким чином, поставку можливо ідентифікувати за даним документом.

Стостовно Банківського платіжного документу №MUR59 від 29.08.2022 р., на суму 38957,57 євро, який подавався декларантом позивача до митного оформлення, то він стосується зовнішньоекономічної операції за митною декларацією №UA209170/2022/048960 від 02.07.2022 р., де в графі 47 зазначено 38957,57 євро. Ця ж сума міститься і у Рахунку-фактурі №FE80/WY/2022 від 01.07.2022 р. Тобто декларантом подавалися до митниці оплати за попередній період, по яких митне оформлення вже було проведено та товар випущено у вільний обіг.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900157/2 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначив наступне:

У пункті 7.1 зовнішньоекономічного контракту від 07.10.2019 №1/2019 вказано «контракт вступає в силу з дати підписання», проте, контракт є не підписаний жодною із сторін, отже суб`єкти не вступили в договірні відносини.

У Контракті №1/2019 від 07.10.2019 містяться усі реквізити сторін (покупця та постачальника), а саме: назви юридичних осіб, юридичні адреси, рахунки у банках, печатки та підписи директорів. До того ж, у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення нічого не зазначено, що однією із причин відмови у митному оформленні товарів стало те, що контракт є не підписаний жодною із сторін. На підставі Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. здійснювались й інші зовнішньоекономічні операції, зокрема, поставка за митною декларацією №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022, однак відповідачем не було зазначено про такий недолік, який вже нами спростований. Наведене свідчить про безпідставність такої причини у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900157/2 від 01.11.2022 р. Разом з тим, у порядку ст. 55 МК України позивачем повторно було надано копію контракту №1/2019 від 07.10.2019, підписаного сторонами.

Щодо наданого платіжного документа, що його неможливо ідентифікувати з даною поставкою, тому що, в ній інша сума платежу, у наданому платіжному дорученні сума платежу не відповідає сумі фактури, документ містить загальне посилання на контракт. Згідно із п. 5.3. Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. оплата за кожну поставку здійснюється в євро не пізніше 30 днів з моменту виставлення інвойсу. Це означає, що оплата за Рахунком-фактурою (інвойсом) №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р. могла бути здійснена до 26.11.2022 р.

Отже, Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900157/2 було прийняте 01.11.2022 р., а оплатити суму, вказану у інвойсі можна було до 26.11.2022 р. При цьому, позивачем до Заяви у порядку ст. 55 МК України було додано банківський платіжний документ, що підтверджує оплату відповідної поставки №MUR66 від 21.11.2022 р.

Стостовно Банківського платіжного документу №MUR61 від 26.10.2022 р., на суму 19425,28 євро, який подавався до митного оформлення, то відповідно до листа-довідки №03-11.22 від 27.10.2022 р., який надсилався митниці директором ТОВ «АВТО ВЕКТОР» зазначається, що платіжне доручення №MUR61 від 26.10.2022 р. на суму 19425,28 євро стосується зовнішньоекономічної операції за митною декларацією №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022 р., де в графі 42 зазначено 19425,28 євро. Ця ж сума міститься і у Рахунку-фактурі №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р. Тобто декларантом подавалися до митниці оплати за попередній період, по яких митне оформлення вже було проведено та товар випущено у вільний обіг.

Щодо прайс-листа, то з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності митним органам заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку із наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у Постанові від 18.01.2018 у справі № К/9901/2542/18: «До переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція). Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа. Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі відомості про товари.

Жодним нормативно-правовим актом не встановлено затвердженої форми, змісту чи вимог до прайс-листа. Законодавчої дефініції «прайс-лист» у законодавстві не існує, а відтак вимог до її оформлення також нема, твердження митниці про невідповідність вимог до прайс-листа цілком безпідставне. У вимозі митного органу не зазначається чи ця комерційна пропозиція повинна стосуватися необмеженого кола осіб, чи покупця. У даному випадку Контрагент направив позивачу прайс-лист, який містить усю необхідну інформацію щодо цін на товари за власним зразком, і до митного контролю була подана та, що отримана у продавця. Вказана обставина не може слугувати підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Більш того, прайс-лист не є обов`язковим документом, який в розумінні норм Митного кодексу визначає та/або впливає на числові значення складових митної вартості товару. Також не зрозуміло в чому полягає неможливість об`єктивного співставлення, адже прайс-лист містить усю інформацію згідно асортименту та вартості товару, придбаного ТОВ.

Стосовно зауваження, що у декларації країни відправлення та фактурі різні суми.

Відповідно до законодавства Республіки Польща, для митних цілей в Республіці Польща застосовується фіксований курс валют на цілий місяць. Так, на проміжок часу з 01.10.2022 по 31.10.2022 року курс польського злотого до Євро становив: 1 Євро 4, 7449 польських злотих. Як наслідок зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі) №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р. ціна 36 636, 66 Євро становить 173 837, 29 польських злотих. Слід наголосити, що в експортній декларації вказується статистична вартість (вартість на кордоні Польщі), а не фактурна. При здійсненні вказаної операції було визначено умови поставки EXW Wysocko Wielke, тобто cтатистична вартість, зазначена у відповідній графі експортної декларації включала вартість продажу та вартість доставки з Wysocko Wielke до українсько-польського кордону. Згідно довідки відправника, середня орієнтовна вартість транспорту на внутрішній ділянці кордону від Wysocko Wielkie до України становить 330 євро, що по відповідному курсу у жовтні 2022 року становить 1565, 82 польських злотих. Таким чином, у митній декларації країни відправлення №22PL394010E1242740 від 27.10.2022 р. до фактурної вартості товарів 36 636, 66 Євро (173 837, 29 польських злотих) були додані витрати на транспортування в розмірі 330 Євро (1565, 82 польських злотих), і як наслідок, у ній вказана ціна у польських злотих, а саме, 175403 польських злотих (округлено до польського злотого).

Щодо заявки на транспортування. Договір-заявка на транспортне обслуговування №3-10 від 26.10.2022 р. була долучена позивачем до Заяви у порядку ст. 55 МК України від 22.11.2022 року.

Однак, заявка на транспортне перевезення не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість перевезення товару, а є лише передумовою виконання взятих на себе експедитором зобов`язань та ніяк не впливає на визначення митної вартості товарів. Отже, заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до договору транспортного експедирування. Більш того, як зазначалось вище, ст.53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900226/2 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначив наступне:

Щодо платіжний документ не можливо ідентифікувати з даною поставкою, тому що, в ній інша сума платежу, у наданому платіжному дорученні сума платежу не відповідає сумі фактури, документ містить загальне посилання на контракт.

Згідно із п. 5.3. Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. оплата за кожну поставку здійснюється в євро не пізніше 30 днів з моменту виставлення інвойсу. Це означає, що оплата за Рахунком-фактурою (інвойсом) №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р. може бути здійснена до 11.01.2023 р. Отже, Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900226/2 було прийняте 20.12.2022 р., а оплатити суму, вказану у інвойсі можна до 11.01.2023 р. Це означає, що у покупця ще є час на оплату товару.

Стостовно Банківського платіжного документу №MUR66 від 21.11.2022 р., на суму 36636,66 євро, який подавався до митного оформлення, то він стосується зовнішньоекономічної операції за митною декларацією №UA209170/2022/086633 від 31.10.2022 р., де в графі 47 зазначено 36636,66 євро. Ця ж сума міститься і у Рахунку-фактурі №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р. Однак, станом на дату подання позову оплата по даній поставці була проведена, про що свідчить долучений до позовної заяви банківський платіжний документ. Тобто декларантом подавалися до митниці оплати за попередній період, по яких митне оформлення вже було проведено та товар випущено у вільний обіг.

Щодо прайс-листа, то прайс-лист не є обов`язковим документом, який в розумінні норм Митного кодексу визначає та/або впливає на числові значення складових митної вартості товару. Також не зрозуміло в чому полягає неможливість об`єктивного співставлення, адже прайс-лист містить усю інформацію згідно асортименту та вартості товару, придбаного ТОВ.

Стосовно декларації країни відправлення.

Відповідно до законодавства Республіки Польща, для митних цілей в Республіці Польща застосовується фіксований курс валют на цілий місяць. Так, на проміжок часу з 01.12.2022 по 31.12.2022 року курс польського злотого до Євро становив: 1 Євро 4,6958 польських злотих. Як наслідок зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі) №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р. ціна 16 343, 24 Євро становить 76744, 59 польських злотих. Слід наголосити, що в експортній декларації вказується статистична вартість (вартість на кордоні Польщі), а не фактурна. При здійсненні вказаної операції було визначено умови поставки EXW Wysocko Wielke, тобто cтатистична вартість, зазначена у відповідній графі експортної декларації включала вартість продажу та вартість доставки з Wysocko Wielke до українсько-польського кордону. Згідно довідки відправника, середня орієнтовна вартість транспорту на внутрішній ділянці кордону від Wysocko Wielkie до України становить 330 євро, що по відповідному курсу у грудні 2022 року становить 1549, 61 польських злотих.Таким чином, у митній декларації країни відправлення №22PL394010E1447062 від 19.12.2022 р. до фактурної вартості товарів 16 343, 24 Євро (76744, 59 польських злотих) були додані витрати на транспортування в розмірі 330 Євро (1549, 61 польських злотих), і як наслідок, у ній вказана ціна у польських злотих, а саме, 78294 польських злотих (округлено до польського злотого).

Відповідач вказує, що у товаросупровідних документах відсутні відомості щодо таких складових митної вартості, як навантаження, перевантаження, що унеможливлює перевірку числових значень складової митної вартості.

З огляду на обрані сторонами зовнішньоекономічної угоди умови поставки (EXW), витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України при розрахунку митної вартості додавались до ціни, що була фактично сплачена.

Стосовно заявки на транспортування. Договір-заявка була долучена позивачем до Заяви у порядку ст. 55 МК України від 27.12.2022 року. Однак, заявка на транспортне перевезення не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість перевезення товару, а є лише передумовою виконання взятих на себе експедитором зобов`язань та ніяк не впливає на визначення митної вартості товарів. Отже, заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до договору транспортного експедирування. Більш того, як зазначалось вище, ст.53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В усіх випадках прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів, відповідач зазначив:

Відповідно до положень Інкотермс-2010, термін EXW (Works або франко-завод) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування та навантаження оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Вiдповiдно до частини другої статті 53 Митного кодексу Украпни, згідно заявлених умов поставки, для пiдтвердження митної вартості товарiв подаються транспортні (перевiзнi) документи, а також документи, що містять вiдомостi про вартість перевезення оцінюваних товарiв. Документи про страхові витрати декларантом не подано. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (страхування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.

З огляду на обрані сторонами зовнішньоекономічної угоди умови поставки (EXW), витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України при розрахунку митної вартості додавались до ціни, що була фактично сплачена. За даними умовами поставки страхування не є обов`язковим, а тому воно не проводилось. Підтвердженням слугує Довідка-лист б/н від 30.09.2022, Довідка-лист б/н від 06.09.2022, Довідка-лист б/н від 27.10.2022 та Довідка-лист б/н від 12.12.2022, про те, що за даними поставками страхування не здійснювалось.

Позивачем надано весь пакет товаросупровідних документів, які підтверджують транспортні витрати по чотирьох зовнішньоекономічних операціях, а саме:

За першою поставкою: Договір (контракт) про перевезення №25 від 09.09.2019 р. та Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №18 від 06.09.2022, де містяться реквізити сторін (замовника та експедитора), зазначена сума перевезення вантажу 29800 грн. Також декларантом було надано Довідку-лист №б/н від 06.09.2022, де зазначено, що страхування вантажів не проводиться, а також Автотранспортну накладну б/н від 03.09.2022.

За другою поставкою: Договір (контракт) про перевезення №25 від 09.09.2019 р. та Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №21 від 30.09.2022 р., де містяться реквізити сторін (замовника та експедитора), зазначена сума перевезення вантажу 59000 грн. Також декларантом було надано Довідку-лист №б/н від 30.09.2022, де зазначено, що страхування вантажів не проводиться, а також Автотранспортну накладну №б/н від 30.09.2022.

За третьою поставкою: Договір (контракт) про перевезення №25 від 09.09.2019 р. та Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №23 від 28.10.2022 р., де містяться реквізити сторін (замовника та експедитора), зазначена сума перевезення вантажу 57000 грн. Також декларантом було надано Довідку-лист №б/н від 27.10.2022, де зазначено, що страхування вантажів не проводиться, а також Автотранспортну накладну №б/н від 27.10.2022.

За четвертою поставкою: Договір (контракт) про перевезення №25 від 09.09.2019 р. та Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №26 від 13.12.2022 р., де містяться реквізити сторін (замовника та експедитора), зазначена сума перевезення вантажу 28 000 грн. Також декларантом було надано Довідку-лист №б/н від 12.12.2022, де зазначено, що страхування вантажів не проводиться, а також Автотранспортну накладну №б/н від 12.12.2022.

Згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Отже, подані декларантом позивача документи підтверджують транспортно-експедиційні послуги.

Суд наголошує, що вказані обставини жодним чином не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

Відповідач жодним способом не спростовує твердження позивача, що при митному оформленні попередніх партій товару у відповідача були наявні випадки оформлення таких же товарів, однак у даному випадку посадова особа митного органу з незрозумілих причин не використовувала ці дані (позивачем такі дані були наведені у позовній заяві і у відповіді на відзив). Також позивачем було наведено достатньо розбіжностей у митних деклараціях на які відповідач посилався як джерела інформації для коригування митної вартості товарів.

Доказом неправомірності дій відповідача є те, що згідно з п.2 ч.3 ст.64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей. У даному ж випадку з наведених документів чітко випливає, що фактично митницею при визначенні митної вартості відповідного товару обрано значно вищу митну вартість, ніж мінімальну, що була навіть в джерелах інформації, які були використані відповідачем.

За митними деклараціями №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022, №UA209170/2022/079198 від 07.10.2022, №UA209170/2022/086633 від 31.10.2022 та №22UA00U7 від 19.12.2022 посадова особа митного органу не визнала митну вартість та здійснила коригування за резервним методом. При прийнятті чотирьох оскаржуваних нами Рішень про коригування митної вартості товарів, відповідач зазначив ціну товару за 1 кг 4,3 євро. У той час, як позивачем була заявлена вартість: 2,1 - 2,4 євро/кг.

Однак, у січні-лютому 2022 року позивачем імпортувався такий самий товар за митними деклараціями, де митниця визнала заявлену до митного оформлення митну вартість товарів: №UA209170/2022/005129 від 25.01.2022 р. (Тов. 1) 2,01 євро/кг; №UA209170/2022/010098 від 10.02.2022 р. (Тов. 1) 1,99 євро/кг; №UA209170/2022/013081 від 21.02.2022 р. (Тов. 1) 1,92 євро/кг.

Тобто, у відповідача була інформація про випадки оформлення таких же товарів (з тим самим кодом УКТЗЕД та однаковою країною походження), однак відповідач з незрозумілих причин не використовував ці дані. Митний орган повинен чітко дотримуватись процедури, визначеної законодавством, чого в даному випадку не зробив. Отже, посадова особа митного органу в даному випадку діяла незаконно, здійснював коригування безпідставно та вибірково.

З вищевказаного слідує, що скоригована вартість товару за резервним методом є значно вищою мінімальної вартості, що суперечить з п.2 ч.3 ст.64 МК України, де митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей. Відповідно до ч. 2 ст. 64 МК України, митна вартість, визначена за резервним методом, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

У даному ж випадку, з наведених документів чітко випливає, що фактично митницею при визначенні митної вартості відповідного товару обрано значно вищу митну вартість, ніж мінімальну, яка була наявна у митного органу.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодекс якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що митним органом не доведено наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці в сумі 8 364, 32 грн.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/900100/2 від 19.09.2022;

3. Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/900132/2 від 17.10.2022;

4. Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/900157/2 від 01.11.2022;

5. Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/900226/2 від 20.12.2022.

6. Стягнути з Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АвтоВектор» (79022, м. Львів, вул. Городоцька, 242; ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 8364, 32 гривень (вісім тисяч триста шістдесят чотири гривні тридцять дві копійки).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 30.05.2023

Суддя Коморний О.І.