Справа № 641/1118/23
Суддя: Онупко М. Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/23/2023 Справа №641/1118/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Харченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківської області старшого лейтенанта поліції Жиркова Артема Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківської області старшого лейтенанта поліції Жиркова А.В. в якому просить скасувати постанову інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківської області старшого лейтенанта поліції Жиркова А.В. серія БАД № 747539 від 31.01.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що постановою інспектора відділу БДР УПП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Жиркова Артема Вікторовича за адресою: Івано-Франківський район, с. Чуколівка, автодорога Н-10, км. 106 серія БАД № 747539 від 31.01.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Як зазначено в постанові 31.01.2023 року о 13 год. 20 хв. в Івано-Франківський район с. Чуколівка, 106 км. автодороги Н-10, керуючи транспортним засобом Renault Magnum, державний номерний знак НОМЕР_1 , він був зупинений вищевказаним інспектором поліції з вимогою надати товарно-транспортну накладну, на що він повідомив, що накладну такого типу може вимагати лише працівник транспортного контролю. На вказане інспектор повідомив, що він і є такою посадовою особою, та почав вести себе зухвало. Також інспектор поліції ОСОБА_2 попросив надати водійське посвідчення та документи на транспортний засіб, в свою чергу позивач попросив представитись відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», однак інспектор відмовився в грубій формі. Після чого, інспектор поліції попросив надати документ, що посвідчує особу, на що позивач надав паспорт.

Також, позивач вказав, що під час перевірки транспортного засобу інспектором поліції було встановлено, що протектор коліс напівпричепу не співпадає, на що він відповів, що поставив вказане колесо та направлявся на станцію технічного обслуговування для усунення недоліків. Пізніше приїхала транспортна поліції, яка перевірила документи, жодних зауважень не було.

Інспектор поліції повідомив, що має намір скласти постанову про адміністративне правопорушення, однак під час її складання позивача не було ознайомлено з правами відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, та зі змістом ст. 63 Конституції України. В результаті складення вищевказаної постанови позивач відмовився підписувати будь-які документи.

Також позивча зазначив, що інспектором при складенні зазначеної постанови було допущено низку процесуальних порушень, а саме: не роз`яснено права, не оголошено постанову, а також позивач не зміг скористатися правом на захист та надати докази.

02.03.2023 року позивач поштою отримав лист в якому була копія оскаржуваної постанови.

З вказаною постановою позивач не погоджується, у зв`язку з чим був вимушений звернутися до суду із позовом.

Ухвалою суду від 29.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач інспектор відділу БДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківської області старшого лейтенанта поліції Жирков А.В. не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

В наданому до суду відзиві на адміністративний позов представник відповідача Грінченко Д.М. зазначив, що 31.01.2023 року інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Жиркова А.В. разом із своїм напарником під час несення служби на 106 км автодороги Н-10 в с. Чукалівка, Івано-Франківській області, в процесі здійснення габаритно-вагового контролю, виявили вантажний транспортний засіб Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричіпом KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 , в якого на колесах однієї осі встановлено шини різних моделей із різним малюнком протектора, та відсутній конструктивно передбачений лівий бічний габаритний ліхтар. Такими діями водій вказаного транспортного засобу порушив п.п. 31.4.5 «г» Прави дорожнього руху України (далі - ПДР України), та вимоги ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5, п. 6.3.1. Разом з тим водій даного транспортного засобу не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. «а», «б» 2.1 та п.п. «а» 2.4 ПДР України.

З приводу підстав зупинки вказав, що транспортний засіб Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричіпом KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 відноситься до категорії транспортних засобів, які повинні проходити технічний огляд, у зв`язку з чим у поліцейського виникла підстава для його зупинення. Після зупинки позивача, відповідач підійшов до транспортного засобу, представився відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформував водія про причину зупинки транспортного засобу. Також, відповідач пред`явив законну вимогу щодо надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Встановивши порушення п.п. 31.4.5 ПДР України, інспектор, як посадова особа, яка має право розглядати справу про адміністративні правопорушення зазначені у ст. 222 КУпАП оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відповідач встановивши факт вчинення адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 121 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі 340 грн., та ч. 1 ст. 126 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі 425 грн., інспектором після розгляду адміністративної справи на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення з накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Щодо порушення позивачем вимог ДСТУ, представник відповідача вказав, що згідно фото-таблиці, яка надана до матеріалів справи, на колесах середньої осі напівпричіпа KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 встановлено шини різних марок та моделей, та відповідно із різним малюнком протектора. Також, слід зауважити, що лівий та правий бік вищевказаного напівпричепу мають різні маркування та моделі шин, а відповідно і різний малюнок протектора, однієї (середньої) осі. Разом з тим, інспектором було виявлено, що окрім порушення вимог ДСТУ п. 6.3.1, позивачем було допущено порушення ДСТУ 3649:2010, а саме п. 6.1.5, оскільки на вказаному вище напівпричепі був відсутній передбачений конструкцією лівий бічний габаритний ліхтар.

З приводу надання документів позивачем зазначив, що після зупинки транспортного засобу пред`явлення водієм документів на вимогу працівника поліції є його обов`язком, а не правом, і не може бути обумовлено суб`єктивною позицією чи особливостями правосвідомості водія.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази в сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 747539 від 31.01.2023 року, позивача по справі притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 31.01.2023 року о 12 год. 20 хв. в Івано-Франківському районі, с. Чукалівка, автодорога Н-10, 106 км, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричіпом KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 , в якому на однієї осі встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, та відсутній передбачений конструкцією лівий бічний габаритний ліхтар, а також на вимогу не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.4, п. 31.4.5 «г» ПДР України та вимоги ДСТУ 3649:2010 п. 6.1.5, п. 6.3.1, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Також згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 8.9 ПДР України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; гучномовного пристрою; спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Частиною 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З наданого до суду відзиву на позов вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач було зупинено у зв`язку з тим, що транспортний засіб Renault Magnum, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричіпом KOGEL д.н.з. НОМЕР_2 відноситься до категорії транспортних засобів, які повинні проходити технічний огляд, у зв`язку з чим у поліцейського виникла підстава для його зупинення. Також, з пояснень інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківської області старшого лейтенанта поліції Жиркова А.В. від 17.04.2023 року вбачається, що транспортний засіб під керуванням позивача було зупинено на підставі ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Однак, зазначене твердження не узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а саме не зазначено, яка інформація була наявна у відповідача в розумінні вказаної норми Закону, що стало підставою для зупинення транспортного засобу.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306.

За п.2.1. «а», «б» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4 ПДР України встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п 31.4.5. ПДР України, колеса і шини: шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм. Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів; шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини; шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу; на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів; на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) - діагональні; на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях - шини, відновлені за другим класом ремонту; на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту; відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Згідно п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано зазначено у відзиві на позов, що позивачем не було надано документи передбачені положеннями п. 2.1 ПДР України, що також не заперечується позивачем у позовній заяві, також суд звертає увагу на те, що позивачем не заперечується факт керування транспортним засобом з порушенням п. 31.4.5 «г», однак суд вважає, що оскаржувана постанова серія БАД № 747539 від 31.01.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП була винесена відповідачем з порушенням норм процесуального Закону.

Згідно до ч .1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Підготовка до розгляду та порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення урегульовані статтями 278, 279 КУпАП.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

В пункті 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року вказано, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачаєтьсяКУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно п. 7 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 747539 від 31.01.2023 року вбачається, що до вказаної постанови додається відео з бодікамери № 474101, однак відповідачем до суду вказаний доказ надано не було, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості дослідити обставини складення оскаржуваної постанови, та доводи на які посилається відповідач у своєму відзиві на позов.

Окрім іншого, суд позбавлений можливості дослідити чи було роз`яснено позивачу його права згідно до положень ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Згідно зі ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять обґрунтованих доказів того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та надано можливість скористатись правовою допомогою.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 18.02.2020р. у справі №524/9827/16-а.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова від 31.01.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківської області старшого лейтенанта поліції Жиркова Артема Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 747539 від 31 січня 2023 року за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - інспектор відділу БДР Управління патрульної поліції в Івано-Франківської області старший лейтенант поліції Жирков А.В., адреса місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23, .

Суддя - М. Ю. Онупко