Справа № 160/2307/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2023 року Справа № 160/2307/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняДивнич Д.І.
представника позивача представника відповідача Охотник О.А., Полтавець Л.М. Лотанюк С.В., Єріна О.О., Юркова І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Східного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа " про стягнення коштів у розмірі 86 061 711,97 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані наступним. З 19.07.2022 по 29.08.2022 Східним офісом Держаудитслужби була проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» за період 01.01.2014 по 30.06.2022 року, в тому числі щодо використання коштів субвенції, виділеної з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з центрального опалення, постачання гарячої води, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевого бюджетів, та щодо стану укладання та виконання договору, внесення до нього змін на закупівлю товару за номером процедури UА-2020-11-16-002211-b за період з 29.12.2020 по 30.06.2022 за зверненням фізичної особи-підприємця. За результатами ревізії був складений акт №040406-20/01 від 29.08.2022. 14.09.2022 Східним офісом Держаудитслужби була складена вимога №040406-15/5428-2022 «Про усунення порушень законодавства». Вимога була адресована КПТМ «Криворіжтепломережа» і отримана ним 20 вересня 2022 року. Згідно з пунктами 1, 2 цієї вимоги, відповідач вимагає розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників підприємства, винних у допущених порушеннях (п.1); забезпечити відшкодування матеріальної шкоди (збитків), заподіяної державному бюджету на загальну суму 86 0651 711,97 грн, які виникли внаслідок зайвого отримання коштів субвенції державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію в грудні 2021 року шляхом перерахування зайво отриманих коштів субвенції до державного бюджету за кодом доходу 21080500 «Інші надходження» або шляхом зменшення суми заборгованості в наступному Розрахунку з різниці в тарифах на теплову енергію при наступному отриманні коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію або усунути виявлені порушення законодавства іншим способом в установленому законодавством порядку (п.2). Внаслідок безпідставного внесення до розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію даних, відповідач безпідставно отримав субвенцію чим спричинив шкоду державному бюджету у розмірі 86 0651 711,97 грн. Відповідальність за достовірність відомостей у розрахунках обсягів заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію несе керівник відповідача. Відповідач у добровільному порядку не виконує законну вимогу позивача.
Ухвалою суду від 09.02.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до загальних підстав відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди (збитків) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Ухвалою суду від 24.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засідання заперечував проти позову.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
Справа за позовом органу державного фінансового контролю є адміністративною, оскільки останній здійснює у спірних правовідносинах владно-управлінські функції згідно пункту 7 статті 10 Закону № 2939-XII.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.
За статтею 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.
Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому суду слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України) , від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).
Водночас необхідно враховувати, що можуть мати місце випадки, коли сторони перебувають у договірних відносинах, але заподіяння шкоди однією із сторін іншій стороні не пов`язане з виконанням зобов`язання, що випливає з цього договору. За таких обставин, незалежно від наявності договору, при вирішенні спору слід керуватися нормами ЦК України та ГК України щодо відшкодування позадоговірної шкоди.
Правильне розмежування підстав відповідальності необхідне ще й тому, що розмір відшкодування збитків, завданих кредиторові невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань за договором, може бути обмеженим (стаття 225 ГК України) , а при відшкодуванні позадоговірної шкоди, остання підлягає стягненню у повному обсязі (стаття 1166 ЦК України) .
Зазначене розмежування підстав відповідальності потрібне також тому, що збитки, заподіяні невиконанням договірних зобов`язань, повинен відшкодувати контрагент за договором, а позадоговірну шкоду відшкодовує особа, яка її завдала.
Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача збитки стягуються внаслідок неналежного (невірного) проведення відповідачем розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію.
Отже, позивач просить відповідача фактично відшкодувати позадоговірну шкоду.
Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Сам суд не в праві підміняти собою орган державної фінансової інспекції та самостійно визначати розмір заподіяних збитків.
Суд вправі перевірити лише правильність обчислення позивачем розміру завданих збитків (постанови Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року (справа № 21-40а14) та від 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14).
Згідно п.13 ч.1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до загальних підстав відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди (збитків) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Щодо наявності шкоди та її розміру, то суд зазначає наступне.
Короткий зміст цього порушення полягає в такому.
Внаслідок включення до Розрахунку фактичних витрат за 2017 рік вартості палива, придбання якого не підтверджено первинними документами (актами приймання-передачі постачальника НАК «Нафтогаз України», платіжними документами) та кредиторська заборгованість за розрахунками з постачальником палива списана на доходи Підприємства, завищені фактичні витрати, приведені до тарифної методології за 2017 рік на загальну суму 31 848,42 тис. грн.
Внаслідок завищення фактичних витрат на паливо, приведених до тарифної методології, завищено обсяг заборгованості з різниці в тарифах по населенню в Додатку 1 до Методики №977 на суму 26 269,42 тис. грн та обсяг заборгованості з різниці в тарифах по установам та організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів в Додатку 2 до Методики №977 на суму 5 579,00 тис. гри.
В порушення п. 7, п. 9 Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 977 внаслідок завищення фактичних витрат, приведених до тарифної методології, які виникли в результаті завищення вартості газу допущено завищення обсягу заборгованості з різниці в тарифах на загальну суму 31 848 417,54 грн, що призвело до зайвого отримання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію в грудні 2021 року в сумі 31 848,42 тис. грн, чим порушено п. 2 Порядку та умов надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.12.2021 № 1340 (далі Порядок №1340).
Водночас відповідач зазначає, що включення витрат у розмірі 31 848 417,54 грн у фактичні витрати на теплову енергію, у тому числі її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, постачання теплової енергії та постачання гарячої води (Додаток 6 до Методики №977) є правомірним, оскільки такі витрати встановлено законодавцем на державному рівні шляхом прийняття Закону №1730, зокрема статтею 8 цього закону, та повністю кореспондуються з п.2.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.
Так, відповідно до ч.2 ст.8 Закону №1730 (в редакції, яка діє з 29.08.2021), підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих номінацій, зобов`язані протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон №996), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону №996).
Частинами 4, 5 статті 9 Закону №996 передбачено, що регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі Положення №88).
У цьому Положенні (п.1.2.) терміни вживаються в таких значеннях:
первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції;
регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) - це носії інформації, складені у паперовій або в електронній формі, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) можуть бути у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо.
Згідно з п.2.1. Положення №88, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Якщо правилами документообороту підприємства передбачена можливість відображення господарської операції, щодо якої на момент закінчення складання регістрів бухгалтерського обліку за звітний період від контрагента у терміни, встановлені законодавством, не отримано первинного документа, підставою для перенесення інформації про таку господарську операцію до регістрів бухгалтерського обліку є належним чином оформлений внутрішній первинний документ (акт), складений посадовою особою, відповідальною за приймання-відпуск товарно-матеріальних цінностей, робіт і послуг (п.2.5. Положення №88).
Відповідно до п.3.4. Положення №88, перенесення інформації з первинних документів до регістрів бухгалтерського обліку повинно здійснюватися в міру її надходження до місця обробки, проте не пізніше терміну, що забезпечує своєчасну виплату заробітної плати, складання бухгалтерської та іншої звітності і розрахунків.
У місяці надходження від контрагента первинного документа щодо господарської операції, інформація про яку в минулих звітних періодах була перенесена до регістрів бухгалтерського обліку згідно з внутрішнім первинним документом (актом), до регістрів бухгалтерського обліку за звітний період переноситься інформація про таку господарську операцію, при цьому її обсяг зазначається шляхом коригування на суму різниці між оцінкою такої господарської операції за внутрішнім первинним документом (актом) та первинним документом, отриманим від контрагента.
В акті ревізії позивач зазначив, що відповідно до відповіді, наданої НАК «Нафтогаз України» листом від 19.08.2022 №2/4-1973/1.4-22, встановлено, що в січні-лютому 2017 року газ за договорами, укладеними між НАК «Нафтогаз України» та КПТМ «Криворіжтепломережа», дані щодо постачання природного газу та оплати відсутні.
Проти цих доводів не заперечує і відповідач, указуючи в позові про те, що від постачальника газу НАК «Нафтогаз України» первинні документи (акти приймання-передачі за січень-лютий 2017 року) підприємством не було отримано на момент закінчення строку складання облікових регістрів бухгалтерського обліку за звітний період, тому позивачем був оформлений внутрішній первинний документ (акт).
Також відповідач зазначає, що Положення №88 не обмежує термін відображення в бухобліку внутрішніх первинних документів (актів) терміном позовної давності три роки, а також іншим конкретним терміном. Отже, якщо відповідач у подальшому отримає акти приймання-передачі за січень-лютий 2017 року від постачальника газу НАК «Нафтогаз України», то він відобразить дані з цього акту в регістрах обліку, незалежно від того, який термін сплине з дати їх складання.
Проте суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки, як зазначено вище, Законом №966 та Положенням №88 передбачено, що господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах (на підставі інформації з первинних документів) у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені, а внутрішній первинний документ (акт) може бути складений щодо відображення господарської операції, щодо якої на момент закінчення складання регістрів бухгалтерського обліку (а не у будь-який термін) за звітний період від контрагента у терміни, встановлені законодавством, не отримано первинного документа. При цьому, перенесення інформації з первинних документів до регістрів бухгалтерського обліку повинно здійснюватися в міру її надходження до місця обробки, проте не пізніше терміну, що забезпечує своєчасну виплату заробітної плати, складання бухгалтерської та іншої звітності і розрахунків.
Короткий зміст цього порушення свідчить про те, що фактичні витрати на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та установам та організаціям, що фінансуються з державного або місцевих бюджетів, приведені до тарифної методології не зменшені на суму амортизації основних засобів, придбаних за рахунок капітальних трансфертів з міського бюджету в сумі 2 339,51 тис. грн, що призвело до зайвого отримання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію в грудні 2021 року в сумі 2 339,51 тис. грн, чим порушено п.2 Порядку №1340.
До складу планованої виробничої собівартості включаються інші прямі витрати, серед яких амортизація основних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів виробничого призначення, задіяних у процесі виробництва, транспортування, постачання теплової енергії, розрахунок яких проводиться відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Це передбачено п.п.3 п.3.2. Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 377, та п.п.3 п.3.2. Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого Постановою НКРЕКП від 25.06.2019 № 1174.
Таким чином, до складу тарифів, на підставі яких визначається дохід підприємства, включається амортизація основних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів.
Сторонами не заперечується, що в період 2016 рік - 5 місяців 2021 року позивачем отримано трансферти та фінансову допомогу з місцевого бюджету на придбання активів виробничого призначення, задіяних у процесі виробництва, транспортування, постачання теплової енергії.
До матеріалів справи надано інформацію щодо нарахування амортизаційних відрахувань основних засобів, придбаних за рахунок коштів фінансової підтримки. Інформація підписана головним бухгалтером КПТМ «Криворіжтепломережа».
Відповідно до п.7 Постанови №977, обсяг заборгованості з різниці в тарифах зменшується на суму трансфертів та фінансової допомоги з державного та місцевого бюджетів від основної діяльності, які безпосередньо використано на операційну (основну) діяльність суб`єкта господарювання (відшкодування заборгованості з різниці в тарифах та/або кошти, отримані з бюджетів на відшкодування окремих витрат, згідно із складовими встановлених тарифів тощо).
Крім того, за змістом Постанови №977, кошти, отримані з бюджету використовуються на відшкодування окремих витрат, згідно із складовими встановлених тарифів.
Сума капітальних трансфертів та фінансової допомоги, отриманих з місцевого бюджету, які безпосередньо використані на операційну (основну) діяльність суб`єкта господарювання, визначаються у складі витрат у вигляді амортизації, які згідно з Податковим кодексом України враховуються під час визначення об`єкта обкладення податком на прибуток підприємства.
Отже, за рахунок трансфертів та фінансової допомоги, отриманих з місцевого бюджету компенсовані витрати з амортизації основних засобів, тому загальну суму амортизації необхідно зменшити на суму амортизації цих основних засобів.
Короткий зміст порушення: ревізією достовірності визначення фактичних адміністративних витрат шляхом співставлення витрат, включених до тарифів та фактичних витрат, встановлено що до складу фактичних адміністративних витрат включено судовий збір по іншим підприємствам, який не затверджувався у складі тарифів з постачання теплової енергії за 2017 5 місяців 2021 року в сумі 6 134,04 тис. грн, що призвело до завищення фактичних витрат, приведених до тарифної методології в сумі 5 356,43 тис. грн, чим порушено п.5 п.9 Методики №977, що призвело до зайвого отримання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію в грудні 2021 року в сумі 5 356,43 тис. грн, чим порушено п.2 Порядку №1340.
Так, дійсно до складу адміністративних витрат включаються загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, серед яких і витрати на розв`язання спорів у судах.
Це передбачено п.3.3. Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 377, та п.6.3. Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого Постановою НКРЕКП від 25.06.2019 № 1174.
Позивач, посилаючись на зазначені пункти нормативних актів зазначає, що витрати на розв`язання спорів у судах (судовий збір) можуть включатись до складу тарифів, тому скориставшись правом на врахування витрат на розв`язання спорів у судах (судовий збір), відповідно до п.9 методики відобразив судовий збір у складі фактичних витрат, а отже ревізією зроблено безпідставні висновки щодо відсутності у тарифах та необхідності зменшення обсягу заборгованості з різниці в тарифах на суму сплаченого судового збору.
Як зазначено вище, відповідно до п.5 Постанови №977, розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах здійснюється суб`єктами господарювання виходячи із встановлених уповноваженим органом тарифів на теплову енергію, комунальні послуги, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають комунальні послуги населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, відповідно до щорічної звітності, враховуючи період, протягом якого діяв та застосовувався відповідний тариф до споживача.
Згідно з п.9 Постанови №977, фактичні витрати, що використовуються для розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах, приводяться у відповідність з тарифною методологією (фактичні витрати суб`єкта господарювання визначаються відповідно до витрат, які можуть включатися до складу тарифів на теплову енергію, комунальні послуги згідно з порядками (методиками) формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, надання комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України, НКРЕ або НКРЕКП за відповідний період).
Водночас, до матеріалів справи надані копії: розшифровки адміністративних витрат включених до структури тарифів на теплову енергію для потреб населення, які діяли з 01.11.2016 до 31.12.2017; розшифровки адміністративних витрат включених до структури тарифів на теплову енергію для потреб населення, які діяли з 31.12.2017 до 10.09.2020; розшифровки адміністративних витрат включених до структури тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, які діяли з 01.09.2016 до 05.01.2018; розшифровки адміністративних витрат включених до структури тарифів на теплову енергію для потреб бюджетних установ, які діяли з 05.01.2018 до 10.09.2020; розшифровки адміністративних витрат включених до структури тарифів на теплову енергію для потреб населення та для потреб бюджетних установ, які діяли з 10.09.2020 до 01.12.2020; розшифровки адміністративних витрат включених до структури тарифів на теплову енергію для потреб населення та для потреб бюджетних установ, які діяли з 01.12.2020 до 25.10.2021.
Ці розшифровки були надані КПТМ «Криворіжтепломережа» на запит від 15.08.2022 №25 Східного офісу Держаудитслужби про надання копій розшифровок інших витрат у складі адміністративних витрат, включених до структури тарифів на теплову енергію, затверджених Постановами НКРЕКП, які діяли в 2017, 2018, 2020 роках та 5 місяців 2021 року.
Наведена вище інформація щодо адміністративних витрат позивача свідчить, що до їх складу не включені як витрати на розв`язання спорів у судах так і витрати для сплати судового збору, зокрема.
Не включення до складу затверджених тарифів витрат з оплати судового збору підтвердила і представник відповідача у судовому засіданні.
З огляду на викладене, суд відхиляє відповідні доводи відповідача щодо правомірності включення витрат на розв`язання спорів у судах (судового збору) до складу адміністративних витрат.
Короткий зміст порушення зводиться до того, що ревізією з питання достовірності визначення суми трансфертів та фінансової допомоги з державного та місцевих бюджетів, які безпосередньо використані на операційну (основну) діяльність суб`єкта господарювання (Додаток 1 та Додаток 2 до Методики) встановлено, що при розрахунках обсягу заборгованості з різниці в тарифах, яка залишилась непогашеною станом на 01.06.2021, Підприємством не зменшено заборгованість з різниці в тарифах на суму поточних трансфертів та фінансової допомоги, отриманих з місцевого бюджету, які були використані на операційну діяльність суб`єкта господарювання на суму 46 163,33 тис. грн, чим порушено абз.2 п.7 Методики №977, що призвело до зайвого отримання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію в грудні 2021 року в сумі 46 163 330,02 грн, чим порушено п.2 Порядку №1340.
Позивач зазначає, що в листі Мінрегіону від 09.08.2022 №8/10.1/2557-22 вказано, що при визначенні обсягу заборгованості з різниці в тарифах доцільно здійснювати розподіл суми трансфертів та фінансової допомоги з державного та/або місцевого бюджетів між усіма категоріями споживачів теплової енергії, комунальних послуг з подальшим зменшенням обсягу заборгованості з різниці в тарифах на ту частину, яка відноситься до відповідної категорії споживачів та за якою розраховується та узгоджується сума заборгованості з різниці в тарифах (лист Мінрегіону досліджувався під час ревізії).
Також у поясненнях, які надійшли до суду 12.12.2022, позивач зазначає, що КПТМ «Криворіжтепломережа» отримано фінансову допомогу на загальну суму 322,8 млн. грн. При розрахунку різниці, яка розрахована з даних 1, 2 групи споживачів, в тарифах її суму було зменшено на суму отриманої фінансової допомоги за виключенням 1, 2 групи споживачів пропорційно обсягам реалізації теплової енергії (населення (1 група) 226,0 млн грн, бюджетні установи (2 група) 50,7 млн грн, інші споживачі (3 група) 46,1 млн грн).
Суд указує, що відповідно до п.1 Порядку №1340, головним розпорядником субвенції є Мінрегіон.
Відповідно до п.7 Постанови №977, обсяг заборгованості з різниці в тарифах зменшується на суму трансфертів та фінансової допомоги з державного та місцевого бюджетів від основної діяльності, які безпосередньо використано на операційну (основну) діяльність суб`єкта господарювання (відшкодування заборгованості з різниці в тарифах та/або кошти, отримані з бюджетів на відшкодування окремих витрат, згідно із складовими встановлених тарифів тощо).
При цьому, суд погоджується з доводами позивача про те, що вказаною Постановою №977 при визначенні суми трансфертів та фінансової допомоги з державного бюджету, на які зменшується обсяг заборгованості з різниці в тарифах не передбачено розподіл суми трансфертів та фінансової допомоги, отриманих з державного бюджету, між усіма категоріями споживачів теплової енергії.
А у листі Мінрегіону від 09.08.2022 №8/10.1/2557-22 також йде мова про те, що ним були розроблені зміни до Методики в частині визначення чітких умов врахування при розрахунку заборгованості з різниці в тарифах, суми трансфертів та фінансової допомоги з місцевих бюджетів суб`єктами господарювання у сферах тепло-, водопостачання та водовідведення.
Зокрема, проектом акта передбачалося, що при визначенні суми трансфертів та фінансової допомоги з державного та/або місцевого бюджетів , на яку зменшується обсяг заборгованості з різниці в тарифах, необхідно враховувати розподіл суми трансфертів та фінансової допомоги з державного та/або місцевого бюджетів між усіма категоріями споживачів теплової енергії, комунальних послуг. Зазначений розподіл здійснюється пропорційно обсягам реалізації теплової енергії/надання комунальних послуг кожній категорії споживачів.
09.12.2021 Урядом було прийнято постанову КМУ «Про внесення змін до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах», якою передбачено визначення чітких умов врахування при розрахунку заборгованості з різниці в тарифах, суми трансфертів та фінансової допомоги з місцевих бюджетів суб`єктами господарювання у сферах тепло-, водопостачання та водовідведення.
Проте зазначена постанова Уряду не була опублікована та не набрала законної сили.
Короткий зміст цього порушення полягає в тому, що внаслідок завищення фактичних витрат, приведених до тарифної методології, які виникли в результаті завищення вартості капітальних ремонтів, завищення витрат з заробітної плати, допущено завищення обсягу заборгованості з різниці в тарифах на загальну суму 354,02 тис. грн, що призвело до зайвого отримання коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію в грудні 2021 року в сумі 354,02 тис. грн, чим порушено п.2 Порядку та умов надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 15.12.2021 №1340.
При цьому, позивач зазначає, що ревізією з достовірності визначення фактичних витрат встановлено, що витрати на капітальні ремонти, які виконані підрядниками, та витрати на заробітну плату, які включені до прямих витрат, перевірені в ході ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області за період з 01.07.2015 по 30.06.2021 та окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2014 по 30.06.2021 (акт від 29.09.2021 №06-07-30/03).Таким чином, за результатами ревізії, проведеної Північним офісом Держаудитслужби в Житомирській області, відповідачем не зменшено фактичні витрати на суму завищення вартості капітальних ремонтів та на суму зайво нарахованої на виплаченої заробітної плати, що у своє чергу призвело до завищення обсягу заборгованості з різниці в тарифах на загальну суму 354 023,18 грн.
Таким чином, позивачем під час розгляду справи доведено розмір заподіяної шкоди у розмірі 86 061 711,97 грн.
Судом на підставі листа позивача від 03.04.2023 року №3421/0/535-23, який адресовано голові облдержадміністрації начальнику обласної військової адміністрації Лисаку Сергію, який міститься у матеріалах справи, встановлено, що під час ревізії фінансово-господарської діяльності КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» за результатами якої встановлено зайве отримання коштів субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію внаслідок завищення відповідних розрахунків обсягу заборгованості з різниці в тарифах на загальну суму 86,1 млн. гривень. На цей час порушення усунуті на суму 32,9 млн. грн.
Таким чином, станом на день розгляду справи позивач підтвердив усунення відповідачем порушень частково, а саме: на суму 32,9 млн. грн.
Суд зазначає, що орган державної влади звертаючись до суду з позовом повинен діяти добросовісно: орган державної влади не може під час розгляду справи у суді зазначати про повне не відшкодування відповідачем заподіяних збитків і й той же час під час листування з іншими органами державної влади вказувати на часткове відшкодування відповідачем заподіяних збитків.
За вказаних обставин, суд з урахуванням листа від 03.04.2023 року №3421/0/535-23, який адресовано голові облдержадміністрації начальнику обласної військової адміністрації Лисаку Сергію, доходить до висновку, що станом на день розгляду справи розмір заподіяної шкоди становить 53 161 711,97 грн.
Щодо протиправності діяння заподіювача шкоди, тобто відповідача, то суд зазначає наступне.
15 грудня 2021 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №1340, якою затверджено Порядок та умови надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі Порядок №1340).
Порядок та умови визначають механізм надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі - субвенція), а саме погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася непогашеною станом на 1 червня 2021 р. (далі - заборгованість з різниці в тарифах).
Субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості з різниці в тарифах за рахунок та в межах коштів спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені пунктами 13 і 14 статті 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», згідно з розподілом, наведеним у додатку 1.
Головним розпорядником субвенції є Мінрегіон.
Відповідно до п.2 Порядку №1340, перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості з різниці в тарифах, що утворилася станом на 1 червня 2021 р. і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах (далі - договір про організацію взаєморозрахунків), обсяг якої розраховано теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями, підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення, що здійснюють виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та надання відповідних комунальних послуг населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання і водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів (далі - суб`єкти господарювання) відповідно до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 р. № 977 (Офіційний вісник України, 2021 р., № 76, ст. 4794), та підтверджено рішенням територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах з урахуванням довідок органів Держаудитслужби (у разі здійснення заходів державного фінансового контролю щодо відповідного суб`єкта господарювання у 2021 році). 01.09.2021 Кабінет Міністрів України Постановою №932 затвердив Типове положення про територіальну комісію з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (далі Положення №932).
Згідно з п.1 Положення №932, територіальна комісія з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах (далі - територіальна комісія) є тимчасовим органом, що утворюється обласними, Київською міською держадміністраціями (далі - місцева держадміністрація) для реалізації положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» в частині розгляду та підтвердження обсягів заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася непогашеною станом на 1 червня 2021 р. (далі - заборгованість з різниці в тарифах).
Згідно п.1 Положення № 932 Територіальна комісія розглядає та підтверджує (узгоджує) обсяги заборгованості з різниці в тарифах, утвореної після 1 червня 2021 р. станом на 1 липня 2022 р., для теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що подали заяву, розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердні документи відповідно до вимог цього Типового положення.
Відповідно до п.3 Положення №932, основними завданнями територіальної комісії є:
1) розгляд розрахунків обсягів заборгованості з різниці в тарифах та проведення їх аналізу, здійснених відповідно до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої Кабінетом Міністрів України, та документів, наданих теплопостачальними та теплогенеруючими організаціями, підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення (далі - суб`єкти господарювання), які підтверджують розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах (далі - підтвердні документи);
2) прийняття рішення про узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах.
Рішення приймається протягом двох тижнів з дня подання суб`єктом господарювання до територіальної комісії заяви, розрахунків обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердних документів.

Пунктом 4 Положення №932 встановлено перелік підтвердних документів, які додаються до заяви.

Згідно з п.5 Положення №932, заява, розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердні документи подаються суб`єктом господарювання до територіальної комісії в паперовому та електронному вигляді, засвідчуються підписом керівника або іншої уповноваженої особи суб`єкта господарювання та скріплюються печаткою (у разі наявності).

Відповідальність за достовірність поданих розрахунків обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердних документів несе керівник суб`єкта господарювання .

Відповідно до п.6 Положення №932, територіальна комісія відповідно до покладених на неї завдань: 1) розглядає та аналізує подані суб`єктами господарювання розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердні документи, за результатами чого підтверджує обсяги заборгованості з різниці в тарифах; 2) під час проведення засідання заслуховує уповноважених представників суб`єктів господарювання, що подали розрахунки для узгодження обсягів заборгованості різниці в тарифах та підтвердні документи; 3) приймає рішення про узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах протягом двох тижнів з дня подання суб`єктом господарювання заяви та підтвердних документів; 4) оформлює рішення про узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах протоколом; 5) подає суб`єкту господарювання копію протоколу про узгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах.

Пунктами 8, 9 Положення №932 передбачено, що територіальна комісія утворюється у складі голови, заступника голови, членів та секретаря.

До складу територіальної комісії входять:

1) заступник голови місцевої держадміністрації, який в межах своєї компетенції координує діяльність у сфері житлово-комунального господарства (голова територіальної комісії);

2) представники структурного підрозділу місцевої держадміністрації з питань фінансів;

3) представники структурного підрозділу місцевої держадміністрації з питань житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу;

4) представники територіального органу Держаудитслужби;

5) представники територіального органу НКРЕКП;

6) представники територіального органу Держпродспоживслужби;

7) представники територіального органу ДПС.

До складу територіальної комісії можуть залучатися за згодою представники територіального органу Національної поліції, регіонального органу СБУ, представники об`єднань організацій роботодавців, які визнані репрезентативними на галузевому рівні соціального діалогу в сфері житлово-комунального господарства, інші представники.

Пунктом 15 Положення №932 передбачено, що Територіальна комісія може прийняти рішення щодо неузгодження заборгованості з різниці в тарифах у разі невідповідності розрахунків обсягів заборгованості з різниці в тарифах Методиці визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженій Кабінетом Міністрів України, та/або підтвердним документам, та/або ненадання підтвердних документів, визначених цим Типовим положенням.

У разі неприйняття територіальною комісією позитивного рішення про узгодження заборгованості з різниці в тарифах суб`єкт господарювання може повторно звернутися до територіальної комісії з відповідною заявою після усунення невідповідностей.

У разі повторного звернення суб`єкта господарювання територіальна комісія забезпечує розгляд заяви та підтвердних документів не пізніше семи календарних днів з дня подання заяви.

15.09.2021 Постановою КМУ №977 була затверджена Методика визначення заборгованості з різниці в тарифах (далі Постанова №977), яка встановлює порядок визначення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася не погашеною станом на 1 червня 2021 р. (далі - заборгованість з різниці в тарифах).

Згідно п. 11 Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах відповідальність за достовірність даних, використаних під час здійснення розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах, несе керівник суб`єкта господарювання.

Таким чином, судом встановлено, що за достовірність даних, використаних під час здійснення розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах, несе керівник суб`єкта господарювання, а не сам суб`єкт господарювання.

За вказаних обставин, для отримання субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію необхідною є наступна послідовність дій: складання відповідачем розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах; територіальна комісія розглядає та підтверджує (узгоджує) обсяги заборгованості з різниці в тарифах для теплопостачальних та теплогенеруючих організацій відповідно до поданої ними заяви розрахунків обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердних документів та перерахування субвенції.

18 жовтня 2021 року відбулось засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Дніпропетровської обласної державної адміністрації, про що свідчить протокол №3, копія якого надана до матеріалів справи.

Відповідно до цього протоколу, керуючись Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», постановами Кабінету Міністрів України від 01 вересня 2021 року №932 «Про затвердження Типового положення про територіальну комісію з питань узгодження заборгованості в різниці в тарифах» та від 15 вересня 2021 року №977 «Про затвердження Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах», враховуючи, що відповідно до вищезазначених нормативних документів відповідальність за достовірність поданих розрахунків обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердних документів несе керівник суб`єкта господарювання, взявши до відома інформацію теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, на підставі наданих аудиторських звітів та гарантійних листів, територіальна комісія вирішила узгодити обсяги заборгованості з різниці в тарифах у розрізі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій для населення на загальну суму 1 116 336 408,46 грн та бюджетних установ на загальну суму 129 007 083,16 грн, в т.ч. загальний обсяг заборгованості з різниці в тарифах, що узгоджується для Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» 289 171 977,10 грн для населення, 10 832 004,73 грн для бюджетних установ. Окрім того, територіальна комісія з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яка вправі перевіряти та аналізувати розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах, затвердила їх.

Отже, судом під час розгляду справи встановлено, що не лише завищення посадовими особами відповідача відповідних розрахунків обсягу заборгованості з різниці в тарифах слугувало підставою для отримання зайвого отримання субвенції з державного бюджету, тобто протиправні дії відповідача, але й затвердження відповідних розрахунків відповідача територіальною комісією з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Щодо існування причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, то суд зазначає наступне.

Протиправна дія чи бездіяльність завдіювача шкоди повинна бути є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Як вже було судом встановлено вище, для отримання субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію необхідною є наступна послідовність дій: складання відповідачем розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах; територіальна комісія розглядає та підтверджує (узгоджує) обсяги заборгованості з різниці в тарифах для теплопостачальних та теплогенеруючих організацій відповідно до поданої ними заяви, розрахунків обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердних документів та перерахування субвенції.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що лише саме протиправні дії відповідача слугували єдиною причиною безпідставного отримання з бюджету зайвих коштів на погашення заборгованості з різниці в тарифах та теплову енергію.

За достовірність даних, використаних під час здійснення розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах, несе керівник суб`єкта господарювання, а не сам суб`єкт господарювання (п. 11 Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах та п.5 Положення №932)

Таким чином, прямого причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача не має, оскільки територіальна комісія з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Дніпропетровської обласної державної адміністрації підтвердила (узгодила) обсяги заборгованості з різниці в тарифах для теплопостачальних та теплогенеруючих організацій відповідно до поданих відповідачем заяви, розрахунків обсягів заборгованості з різниці в тарифах та підтвердних документів, що і слугувало підставою для отримання субвенції з бюджету.

Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності).

Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Щодо вини відповідача, то суд зазначає наступне.

За достовірність даних, використаних під час здійснення розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах, несе керівник суб`єкта господарювання, а не сам суб`єкт господарювання (п. 11 Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах та п.5 Положення №932).

Таким чином, судом встановлено, що за достовірність даних, використаних під час здійснення розрахунку обсягів заборгованості з різниці в тарифах, несе керівник суб`єкта господарювання, а не сам суб`єкт господарювання.

Суд окремо зазначає, що згідно п. 1 Положення №932 в окремих випадках (виключно за результатами перевірок контролюючих органів, судових рішень) територіальна комісія може прийняти рішення про переузгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах, що були утворенні до 1 червня 2021 р., розраховані суб`єктами господарювання відповідно до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої Кабінетом Міністрів України, та узгодженні територіальною комісією у 2021 році.

За вказаних обставин позивач не позбавлений можливості звернутися до територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах Дніпропетровської обласної державної адміністрації для вирішення питання про переузгодження обсягів заборгованості з різниці в тарифах, що були утворенні до 1 червня 2021 р., розраховані суб`єктами господарювання відповідно до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої Кабінетом Міністрів України, та узгодженні територіальною комісією у 2021 році.

За вказаних обставин суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати покладаються на позивача суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Східного офісу Держаудитслужби (49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 22, ) до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (50000, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) про стягнення збитків відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 31 травня 2023 року.

Суддя С.В. Златін