Справа № 440/10221/22
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 р. Справа № 440/10221/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 (головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва) по справі № 440/10221/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 460 від 21.12.2021;

- зобов`язати (а не повторно розглянути заяву) Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок з урахуванням попередньо виплаченої суми) та виплату пенсії з 01 січня 2021 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати та урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік.

В обґрунтування позову зазначив,що відповідач зобов`язаний провести перерахунок його пенсії з 01.01.2021 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, яка збільшилася у 2021 до 6 000 грн.з врахуванням середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески не за 2020 рік, що передує відповідному року, а з урахуванням середньої заробітної плати за 2016 рік, яка складала 4 482,35 грн., тому як нарахування пенсії проведено йому згідно рішення суду від 01.10.2017 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21 грудня 2021 року №460.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2021 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 6 000 грн., з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4 482,35 грн., згідно ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішенням пенсійного органу від 21.12.2021 № 460 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії згідно його заяви від 05.03.2021, оскільки згідно норм чинного законодавства обчислювати розмір пенсії з 01.01.2021 відповідно до ч.3 ст. 59 Закону 796-ХІІ без застосування формули, наведеної у пункті 9-1 Порядку 1210, а саме - з урахуванням показника мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2021 - 6 000 грн. та показника середньої заробітної плати (доходу) середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020 - 10 340,35 грн., підстави відсутні.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та йому призначена державна пенсія по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом 2 групи з 24.10.1995р.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі №440/4729/19 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 5756/С-02 від 25 листопада 2019 року та зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області з 01 січня 2019 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням у формулі перерахунку, визначеної пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, показників: Зп(мін) на рівні 4173 грн (розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2019 року); Зс1 на рівні 4482,35 грн (середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 рік) та провести виплату донарахованих сум.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року у справі №440/4729/19, відповідачем перераховано основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2019 року. Після перерахунку за формулою, визначеною пунктом 9-1 Порядку №1210, основний розмір пенсії позивача склав 12 266,09 грн. (а.с.17).

05.03.2021 позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії з 01 січня 2021 року.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №2468-1825/С-02/8-1600/21 від 26 березня 2021 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2020 року у справі №440/4729/19 проведено перерахунок пенсії з 1 січня 2019 року; підстави для обчислення розміру пенсії з 1 січня 2021 року відповідно до ч.3 ст. 59 Закону без застосування формули, наведеної у Порядку, немає.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2021 року у справі №440/3249/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про проведення перерахунку та виплату пенсії у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік з 1 січня 2021 року.

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2021 у справі №440/3249/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву позивача від 05.03.2021, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 21.12.2021 №460 про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю правових підстав. (а.с.6)

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.01.2021 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати у розмірі 6 000,00 грн., з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік у розмірі 4482,35 грн., отже, діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості призначення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, передбачені у статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Рішенням Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р (ІІ)/2019 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, - визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 26 квітня 2019 року.

З огляду на викладене, чинними з 26 квітня 2019 року є положення частини третьої статті 59 Закону № 796-XII, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно з частиною третьою статті 59 Закону № 796-XII з 26 квітня 2019 року.

Частиною 5 ст. 54 Закону №796-ХІІ передбачено, що порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок №1210, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п. 9-1 Порядку № 1210 за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П=Зс х Кзс х Кв/100%, де

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою: Кзс= Зп (мін) х 5/ Зс1, де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Спір у цій справі стосується правомірності обчислення відповідачем основного розміру пенсії позивача по інвалідності з 01.01.2021 в частині застосування пенсійним органом розрахункової величини Зс1 - середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року та зводиться до різного тлумачення учасниками спору словосполучення "за рік, що передує відповідному року".

Так, відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з 01.01.2021, зазначив, що згідно норм Закону 796 обчислювати розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 відповідно до ч. 3 ст. 59 без застосування формули наведеної у пункті 9-1 Порядку № 1210, а саме з урахуванням показника мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2021 6000,00 грн. та показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020 -10340,35 грн. правові підстави відсутні.

Натомість позивач переконаний, що при обчисленні основного розміру його пенсії пенсійний орган безпідставно застосував показник середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2020 рік, оскільки мав врахувати такий показник за 2016 рік. При цьому позивач вважав, що Законом №796-ХІІ та Порядком №1210 передбачено зміну при обчисленні розміру пенсії виключно показника мінімальної заробітної плати, а всі інші показники (у тому числі й розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні для визначення середнього коефіцієнта заробітної плати) мають залишатись незмінними, тобто в тому розмірі, в якому встановлені під час призначення пенсії за ст. 59 Закону № 796-ХІІ.

Колегія суддів вважає помилковими такі доводи позивача з огляду на невірне тлумачення ним формули, передбаченої п. 9-1 Порядку № 1210.

Колегія суддів зазначає, що зазначеною вище нормою передбачено застосування для обчислення пенсії трьох складових: середнього показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014, 2015 та 2016 роки, середньомісячного коефіцієнта заробітної плати та розміру відшкодування фактичних збитків. При цьому, для обчислення середньомісячного коефіцієнта заробітної плати у розрахунок береться п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року та розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за рік, що передує відповідному року, тобто, за попередній рік.

В контексті розгляду цієї справи рік, що передує року перерахунку - 2020.

Колегія суддів зазначає, що положеннями ч. 3 ст. 59 Закону № 796 не визначено механізму проведення перерахунку пенсії особам вказаним у даній статті, а такий механізм встановлений Порядок № 1210, який є чинним та не скасованим.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не має підстав не враховувати приписи п. 9-1 Постанови № 1210.

Враховуючи вищевикладене, позивачу пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог п.9-1 Порядку № 1210, який саме визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону №796.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що 01.01.2021 змінився розмір мінімальної заробітної плати, а тому позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу, що для розрахунку середнього коефіцієнта заробітної плати враховується п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року та розмір середньої заробітної плати (доходу) саме за попередній рік, яким в даному випадку є 2020 р., при цьому не навів жодних підстав, з яких він дійшов висновку про обов`язок відповідача здійснити обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік.

Натомість, оскільки у спірних відносинах для обчислення пенсії позивача з 01.01.2021 мав бути застосований розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2021 року, відповідач правомірно врахував розмір середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2020 рік, тобто, рік, що передує року встановлення (збільшення) мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, колегія суддів відхиляє доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції щодо необхідності обчислення його пенсії з урахуванням розміру середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016 рік.

Колегія суддів також зауважує, що враховуючи аналіз норм п.9-1 Порядку №1210, зокрема формули за якою проводиться перерахунок (призначення) пенсії, можна дійти висновку, що методика обрахунку пенсії сформована таким чином, що збільшення лише тільки розміру мінімальної заробітної плати без зміни другої складової (середньої заробітної плати (дохід) у середньому на одну застраховану особу в Україні в цілому, з якої (якого) сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року) призводить виключно до зменшення Кзс (середньомісячного коефіцієнта заробітної плати (доходу), який враховується під час обчислення пенсії), що відповідно до п. 9-1 Порядку призводить до недоцільності перерахунку пенсії через зменшення її розміру.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про перерахунок його пенсії виключно з урахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2021, без зміни інших складових, не підлягають задоволенню.

Натомість, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 по справі № 440/10221/22 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова