Справа № 420/2971/20
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/2971/20

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі за заявою поданою в порядку ст.383 КАС України в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року по справі №420/2971/20, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 від 28.01.2020;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2014, згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовлено.

23 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.383 КАС України про визнання бездіяльності протиправною, допущеної при виконанні рішення суду та встановлення судового контролю, у прохальній частині якої позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, стосовно розрахунку поточної пенсії позивачці та розрахунку суми боргу за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати в порядку та у спосіб не відповідному до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме без врахування надбавки за понаднормовий стаж та без врахування автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в редакції дійсної на момент фактичної виплати, допущеною ним на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у адміністративній справі № 420/2971/20, таким що порушує право позивачки на отримання належної їй пенсії; зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 12.06.2020 року у справі №420/2971/20.

В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 зазначив, що станом на день подачі цієї заяви рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року у адміністративній справі №420/2971/20 належним чином і в повному обсязі не виконано, а саме - не здійснено перерахунок та виплату поточної пенсії та пенсії позивачки за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати, з урахуванням понаднормового стажу 17 років позивачки відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з компенсацією втрати частини доходів на момент фактичної виплати, за винятком виплачених сум.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, допущеної при виконанні рішення суду та встановлення судового контролю від 23 березня 2023 відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що:

- відповідно до ч.1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, отже в даній статті не має згадування щодо того виконано рішення суду чи ні, а мова йде про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду;

- питання щодо не здійснення перерахунку та невиплати пенсії позивачки за період з 01.11.2014 року з урахуванням понаднормового стажу 17 років та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків, пенсії відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону 1058 не існувало до поновлення виплаті пенсії позивачки, тому не було предметом розгляду в рішенні від 12.06.2020 та в постанові від 14.09.202;

- на відміну від ст. 382 КАС України, яка є засобом судового контролю за виконанням судового рішення, ст. 383 КАС України відзначає особливий порядок оскарження протиправних рішень, дій чи бездіяльності, за єдиною обов`язковою ознакою - вчинених суб`єктом владних повноважень - на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Таким чином порядок встановлений ст. 383 КАС України може бути запроваджений і після визнання виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проси залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст.312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у 30-денний строк з моменту отримання копії ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 по справі № 420/2971/20.

19 квітня 2022 та 17 травня 2022 року до суду першої інстанції від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли звіти про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 по справі № 420/2971/20.

Згідно звіту від 17.05.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначило, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 по справі № 420/2971/20, що набрало законної сили 13.10.2020 розпорядженням від 29.10.2020 поновлено пенсію ОСОБА_1 з 01.11.2014 згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За період з 01.11.2014 по 31.11.2020 нараховано доплату в сумі 91477,32 грн.

Оскільки до Головного управління ОСОБА_1 особисто не зверталась та від установи уповноваженого банку заява з підтвердженням того, що ідентифікація клієнта під час відкриття рахунку проведена у повному обсязі відповідно до вимог законодавства не надходила, нарахована доплата пенсії ОСОБА_1 обліковується у Головному управлінні та буде виплачена за умови ідентифікації та верифікації особи, що передбачені нормами законодавства.

Розпорядженням від 29.10.2020 поновлено пенсію ОСОБА_1 з 01.11.2014 згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За період з 01.11.2014 по 31.11.2020 нараховано доплату в розмірі 91 477,32 грн, проте її не виплачено, оскільки заява про виплату пенсії на поточний рахунок в банку має подаватися особисто пенсіонером. Наявна в матеріалах пенсійної справи позивача заява від 27.12.2019 про перерахунок належних їй сум пенсій на поточний рахунок в Приватбанку подана її представником. За таких умов, нарахована доплата пенсії позивача обліковується в ГУ ПФУ в Одеській області та буде виплачена за умови ідентифікації та верифікації особи, що передбачені нормами чинного законодавства.

Пенсійним орган вважає, що вищезазначене в цілому підтверджує виконання ним рішення ООАС від 12.06.2020 у справі №420/2971/20 в межах наданих повноважень та на підставі норм чинного законодавства України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2022 року прийнято звіт Головного управління ПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 у справі №420/2971/20.

23 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про визнання бездіяльності протиправною, допущеної при виконанні рішення суду та встановлення судового контролю.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що питання щодо не здійснення перерахунку та виплати поточної пенсії та пенсії позивачки за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати, з урахуванням понаднормового стажу 17 років позивачки відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не були предметом розгляду в межах даної справи 420/2971/20.

Судова колегія погоджується з таким висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, установлену законом.

Статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах, який здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

Іншу форму судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачено статтею 383 КАС України, якою врегульовано можливість визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із частиною третьою цієї статті на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Частиною шостою статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 по справі №420/2971/20, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , а саме, зокрема:

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2014, згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачем в ході проведення процедури судового контролю до суду першої інстанції надано копію розпорядження від 29.10.2020, яке підтверджує факт призначення пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду з 01.11.2014 (т.2, а.с. 64).

Отже рішення суду першої інстанції виконано в частині поновлення виплати позивачу пенсії з 01.11.2014, що підтверджується, зокрема, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2022 року про прийняття звіту пенсійного органу.

Щодо доводів апелянта, що пенсійним органом, на виконання рішення суду, не здійснено перерахунок та виплату поточної пенсії та пенсії позивачки за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати, з урахуванням понаднормового стажу 17 років позивачки відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з компенсацією втрати частини доходів на момент фактичної виплати, за винятком виплачених сум, судова колегія зазначає наступне.

Ані у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року, ані у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2020 року по цій справі, питання щодо здійснення перерахунку та виплати поточної пенсії та пенсії позивачки за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати, з урахуванням понаднормового стажу 17 років позивачки відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не досліджувалось.

Крім того, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог про поновлення виплати пенсії, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів та продовжити виплату пенсії довічно, відмовлено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року, у зв`язку із їх передчасністю, з посиланням на те, що поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 за вказаним рішення здійснено не було, а завданням адміністративного суду є захист порушених прав, а не можливо порушених в майбутньому прав позивача. Рішення суду першої інстанції не оскаржувалось позивачем апеляційному порядку.

Безпосередньо апелянт підтверджує, що питання щодо не здійснення перерахунку та невиплати пенсії позивачки за період з 01.11.2014 року з урахуванням понаднормового стажу 17 років та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків, пенсії відповідно до ст.28 та ч.3 ст.42 Закону 1058 не існувало до поновлення виплаті пенсії позивачки, тому не було предметом розгляду в рішенні від 12.06.2020 та в постанові від 14.09.2022 по цій справі.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що не здійснення пенсійним органом перерахунку та виплати пенсії позивача за період з 01.11.2014 року по момент фактичної виплати, з урахуванням понаднормового стажу 17 років позивачки відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з компенсацією втрати частини доходів на момент фактичної виплати, є предметом окремих позовних вимог, що виключає можливість надання їм правової оцінки в межах розгляду заяви в порядку ст.383 КАС України.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав вважати протиправними дії (бездіяльність) пенсійного органу щодо невиконання рішення суду.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, після їх перегляду в суді апеляційної інстанції, не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.311,315,317,321,322,325,382,383,328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: І.Г. Ступакова