Справа № 320/2907/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Київ справа № 320/2907/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку та виплати з 01.03.2022 пенсії, нарахованої відповідно до судового рішення у справі № 640/3433/21 від 25.07.2022, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України в № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14 та Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 1 червня 2000 року № 1767-ІІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України місті Києві здійснити перерахунок та виплату з 01.03.2022 ОСОБА_1 пенсії (37 226,25 грн), нарахованої відповідно до судового рішення у справі № 640/3433/21 від 25.07.2022 на виконання Постанові Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16 лютого 2022 p., № 118 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, та надбавку до розміру пенсії за особливі заслуги (481,39 грн) відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 1 червня 2000 року № 1767-ІІІ з урахуванням вже проведених платежів, без обмеження максимального розміру.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно обмежено розмір фактично отримуваної пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Також на підтвердження протиправності дій відповідача позивач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення частини 7 статті 43 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі якого відповідач обмежує розмір призначеної позивачу пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач позов не визнав, подав до суду 17.03.2023 відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що у пенсійного органу відсутні підстави для перерахунку пенсії з 01.03.2022 відповідно без обмеження максимальним розміром, відтак, її виплата проводиться відповідно до чинного законодавства.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив таке.

Суд встановив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 640/3433/22 задоволено адміністративний позов та визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку та виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. ст. 51, 63 Закону № 2262-ХІІ із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, зазначених в довідці Служби безпеки України № 21/3/2-9/878-641 від 11.08.2020 у розмірі 90 % сум грошового забезпечення, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, з 01 квітня 2019 року із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, зазначених в довідці Служби безпеки України № 21/3/2-9/878-641 від 11.08.2020 року, а саме: посадовий оклад 9 771,30 грн, оклад за військовим званням (генерал-майор) 1 550,00 грн, надбавка за вислугу років (50 %) 5 660,65 грн, надбавка за особливості проходження служби (85 %) 14 434,66 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15 %) 1 465,70 грн, доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на конфіденційній основі (20 %) 1 954,26 грн, преміювання (10 %) - 977,13 грн, усього 35 813,70 грн та врахуванням відсоткового розміру пенсії при звільненні - у розмірі 90 % вказаних сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених платежів.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 640/3433/22 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, за результатами якого пенсія позивача з 01.04.2019 становить (з надбавками): 32 576,64 грн.

Відповідачем 01.03.2022 проведено індексування пенсії позивача та її розмір склав 37 226,25 грн, в тому числі з урахуванням індексації 4 512,53 грн та надбавки до пенсії за особливі заслуги (23 %) - 481,39 грн.

Однак при виплаті нарахованої пенсії з 01.03.2022 відповідачем застосовано обмеження а фактична сума виплати склала розмір, встановлений станом на 01.04.2019 - 32576,64 гривень з урахуванням максимального розміру пенсії.

Позивач 05.01.2023 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.03.2022 з урахуванням індексації та надбавки до розміру пенсії за особливі заслуги, відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 1 червня 2000 року № 1767-ІІІ без обмеження максимального розміру пенсії.

Листом від 27.01.2023 ГУ ПФУ у м. Києві за № 2624/697/Б-02/8-2600/23 повідомило позивача, що рішенням суду від 05.07.2022 у справі № 640/4876/22 визначено виплачувати пенсію без обмеження максимальним розміром саме з 01.04.2019 станом на дату, з якої зобов`язано здійснити такий перерахунок. Враховуючи викладене, пенсія виплачується в сталому незмінному розмірі на дату, з якої судом було зобов`язано провести перерахунок пенсії, а саме 32 576,64 гривень.

Не погоджуючись з такими діями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII, чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

Водночас рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 грн.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення суду конституційної юрисдикції передбачено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 300/633/19 та від 21.09.2021 у справі № 370/2610/17.

В зазначених постановах суд касаційної інстанції підкреслив, що рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності 01.01.2017) зміни до частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

У цьому контексті Верховний Суд зауважив, що буквальне розуміння змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Викладене, у свою чергу, свідчить, що наразі стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" (Далі - Постанова № 118) встановлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Тобто позивач, у відповідності до Постанови № 118, має право на індексацію призначеної йому пенсії з 01.03.2022 у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Вказаний факт набуття права на індексацію пенсію не заперечується і відповідачем, який провів відповідні нарахування. Проте обмежив виплату пенсії у межах максимального розміру станом на 01.04.2019.

Суд вважає, що попри наявність в Постанові № 118 застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на момент здійснення відповідачем такого перерахунку пенсії позивача у зв`язку із проведенням його індексації, чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційним Судом України.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що обмеження розміру пенсії позивача до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, не ґрунтуються на положеннях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" 06.12.2016 № 1774-VIII, оскільки аналогічні за суттю та змістом обмеження, передбачені ч. 7 ст. 43 Закону України № 2262-XII, визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

З огляду на зазначене, заявлена позивачем позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови виплати пенсії позивачу без обмеження її максимальним розміром підлягає задоволенню.

Зважаючи на протиправність дій відповідача, що полягали у застосуванні обмеження граничного розміру при виплаті позивачу пенсії, підлягають задоволенню й похідні вимоги щодо зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, з 01.03.2022.

За наведених обставин, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та надбавки до розміру пенсії за особливі заслуги, відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 1 червня 2000 року № 1767-ІІІ, без обмеження її максимальним розміром та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса:м. Києві, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, 04053, код ЄДРПОУ - 42098368) здійснити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.03.2022 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та надбавки до розміру пенсії за особливі заслуги, відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 1 червня 2000 року № 1767-ІІІ, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з пунктами 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський Суд з прав людини, здійснюючи прецедент не тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Стреч проти Сполученого Королівства" (Stretch v. theUnited Kingdom № 44277/98).

У пункті 57 рішення Європейського суду з прав людини "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) та у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини "Сєрков проти України" (39766/05) встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, на підставі того, що органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

Суд зазначає, що одним з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, передбачає, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особи.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що обмеження максимального розміру пенсії, передбачені положеннями ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мають застосовуватися у спірних правовідносинах, оскільки такі твердження не містять відповідного нормативного обґрунтування та не узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду.

Крім того, право позивача на перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром вже визначено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 640/3433/22.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 073,60 грн (квитанція від 08.02.2023), отже, такі понесені витрати необхідно стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та надбавки до розміру пенсії за особливі заслуги, відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 1 червня 2000 року № 1767-ІІІ, без обмеження її максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Київ (місцезнаходження:м. Києві, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. № 16, ) здійснити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 01.03.2022 перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та надбавки до розміру пенсії за особливі заслуги, відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" від 1 червня 2000 року № 1767-ІІІ, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 600 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. № 16, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.