Справа № 620/3743/23
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року Чернігів Справа № 620/3743/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), у якому просить:

1.визнати протиправними дії Відповідача - 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у неповідомленні НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) про безпосередню участь Позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період перебування у підпорядкуванні Відповідача - з 09.10.2022 по 17.12.2022;

2.зобов`язати Відповідача - НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) направити до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) інформацію про участь Позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 09.10.2022 р. по 17.12.2022 р. за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», а також наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 628/8/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 Державної прикордонної служби України та на підставі бойового наказу Адміністрації ДПСУ від 16.09.2022 № 165/гриф з 09.10.2022 по 17.12.2022 перебував у оперативному підпорядкуванні НОМЕР_1 прикордонного загону, залишаючись при цьому на фінансовому забезпеченні НОМЕР_3 прикордонного загону. Позивач на протязі, всього в сукупності 40 днів приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області. Проте НОМЕР_1 прикордонний загін протиправно не надав НОМЕР_3 прикордонному загону інформацію про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених наказом № 392-АГ та 628-АГ, за формою, наведеною у додатку до наказу № 392-АГ для подальшого нарахування та виплати додаткової винагороди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідач НОМЕР_1 прикордонний загін імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України надіслав відзив на позов, в якому заперечував щодо позовних вимог та просив відмовити позивачу в їх задоволенні. Вказав, що солдат ОСОБА_1 період з 09.10.2022 по 17.12.2022 перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) ІНФОРМАЦІЯ_2 , у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебував, приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у складі НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ). У зв`язку з тим, що позивач проходить службу та перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_4 , надати відомості про виплату грошового забезпечення за спірний період у 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого немає можливості. Відповідно до довідки про безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 08.01.2023 № 4196 солдат ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області у період з 09.10.2022 по 17.12.2022. Підтверджуючі документи щодо прийняття солдатом ОСОБА_1 безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від прикордонної комендатури НОМЕР_3 прикордонного загону за вказаний період не надходили. Оскільки солдат ОСОБА_1 , перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_4 , рапорти, які були опрацьовані керівництвом прикордонної комендатури НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ) - направлені встановленим порядком до військової частини, на фінансовому забезпеченні якої перебуває позивач, для прийняття правового рішення в межах компетенції.

У відповіді на відзив представник позивача заперечував щодо доводів відповідача та просив позов задовольнити повністю.

Від представника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) надійшло пояснення по справі, в якому він вказав, що підвищена додаткова винагорода за період перебування військовослужбовця у відряджені на ділянці НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки начальником НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого не надано інформації про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених наказом № 392-АГ, за формою, встановленою у додатку до наказу № 392-АГ. На звернення в/ч НОМЕР_4 щодо необхідності отримання підтверджуючих документів безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах під час перебування позивача у НОМЕР_1 прикордонному загоні, НОМЕР_1 прикордонний загін імені князя Володимира Великого повідомив, що підтверджуючі документи не будуть надані у зв`язку з тим, що військовослужбовці в/ч НОМЕР_4 не приймали участі у бойових діях і заходах, що підтверджується листом НОМЕР_1 прикордонного загону від 29.11.2022 № 22/4820-22 вих. «Про надання інформації». Також третя особа вказала, що довідка № 4196 від 08.01.2023 не відповідає встановленій формі і у довідці відсутні (обов`язкові підтверджуючі документи вилучені з довідки НОМЕР_1 прикордонного загону) документи, в яких саме і фіксується факт участі у бойових діях. Довідка повинна надаватися за формою, визначеною додатком 2 до наказу № 392-АГ / 628-АГ до НОМЕР_3 прикордонного загону, а не військовослужбовцю. Також вказана довідка надана з порушенням вимог її оформлення і не відповідає вимогам наказу № 392-АГ / 628-АГ, оскільки у довідці обов`язково зазначаються три підстави (сукупність документів), які підтверджують участь військовослужбовця у бойових діях або заходах. Третя особа звернула увагу на те, що ця довідка суперечить офіційній відповіді начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 29.11.2022 № 22/4820-22 вих., в якій вказано, що НОМЕР_1 прикордонний загін ек вбачає підстав надання довідок для виплати підвищеної додаткової винагороди до 100 000 грн підрозділам (військовослужбовцям) НОМЕР_3 прикордонного загону, за час їх перебування у відрядженні на ділянці НОМЕР_1 прикордонного загону. У зв`язку з чим, НОМЕР_3 прикордонний загін не може здійснити виплату додаткової винагороди. Також зазначив, що у зв`язку з надходженням від НОМЕР_1 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого підтверджуючих документів (довідки) щодо прийняття участі у бойових діях позивачем у грудні 2022 року у період з 01.12.2022 по 17.12.2022, з 28.12.2022 по 31.12.2022, позивачу була нарахована та виплачена НОМЕР_3 прикордонним загоном збільшена додаткова винагорода бо 100 000 гривень за грудень 2022 року, що підтверджується розрахунками, виплату за грудень 2022 здійснено у 2023 році згідно з архівною відомістю виплат позивачу за 2023 рік.

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Починаючи з 29.04.2022 ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) проходить військову службу у складі НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) (надалі за текстом НОМЕР_3 прикордонний загін), має військове звання - солдат, з 29.04.2022 до 09.09.2022 займав посаду - патрульний (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника 2 секції протитанкових ракетних комплексів 1 протитанкового відділення протитанкової прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), що підтверджується витягом з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України від 29.04.2022 № 158-ОС /а. с. 13/.

Згідно із витягом з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України від 09.09.2022 № 372-ОС, починаючи з 09.09.2022 призначений на посаду - патрульний (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора 2 секції протитанкових ракетних комплексів 1 протитанкового відділення протитанкової прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування № 2) /а. с. 14/.

З 09.10.2022 по 17.12.2022 позивач відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 16.09.2022 № 165/гриф у складі прикордонної комендатури НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ) перебував у оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ). Знаходячись в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 , позивач залишався на фінансовому забезпеченні НОМЕР_3 прикордонного загону.

Відповідно до довідки № 4196 від 08.01.2023 за підписом командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін імені князя ОСОБА_2 , виданої солдату ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області:

з 09.10.2022 по 31.10.2022;

з 01.11.2022 по 03.11.2022;

з 14.11.2022 по 30.11.2022;

з 01.12.2022 по 17.12.2022.

Підстава: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16 вересня 2022 року /а. с. 11/.

Зважаючи, що позивач, перебуваючи в оперативному підпорядкуванні відповідача приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області, він вважає, що відповідач протиправно не надав до НОМЕР_3 прикордонного загону інформацію про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачену наказом № 392-АГ та 628-АГ, за формою, наведеною у додатку до наказу № 392-АГ для подальшого нарахування та виплати НОМЕР_3 прикордонним загоном додаткової (підвищеної) винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ), законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Наказ №392-АГ), який наданий третьою особою разом з поясненням.

Згідно з пунктом 1 Наказу №392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, шо для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно з пунктом 11 Наказу №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу №392-АГ).

09.12.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №628-АГ), що також наданий третьою особою разом з поясненням, який застосовується з 01.12.2022 та в подальшому врегульовував порядок і умови здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, та пунктом 8 якого передбачено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Суд вказує, що довідкою № 4196 від 08.01.2023 за підписом командира військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 прикордонний загін імені князя ОСОБА_2 , виданої солдату ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , підтверджується те, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області:

з 09.10.2022 по 31.10.2022;

з 01.11.2022 по 03.11.2022;

з 14.11.2022 по 30.11.2022;

з 01.12.2022 по 17.12.2022.

Підстава: бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16 вересня 2022 року /а. с. 11/.

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_2 , як додаток до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», підтверджується, що позивач у період з 01.12.2022 по 17.12.2022 та з 28.12.2022 по 31.12.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_2 .

А також відповідно до архівної відомості з січня 2023 року по березень 2023 року, позивачу за грудень 2022 року виплачена додаткова винагорода до 100 000,00 грн.

Водночас з наявних у матеріалах справи доказів, не вбачається, що інформація про участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 03.11.2022, з 14.11.2022 по 30.11.2022 за формою, передбаченою додатком 2 до наказів Адміністрації ДПС України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, направлялась на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_4 ).

Суд зазначає, що принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

Принцип правової визначеності (певності) загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Конституційний Суд України сформулював у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками, в якому зазначається, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини) [14]. Цим Конституційний Суд України наголосив, що невизначеність, нечіткість правової норми призводить до її неоднакового розуміння та тлумачення, що в практичній площині призводить до різного застосування.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).

Також у рішенні в справі «The Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

При цьому ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти Україн» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Суд зазначає, що недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу № 392-АГ та № 628 в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання додаткової винагороди.

З урахуванням зазначеного, враховуючи принцип верховенства права, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд доходить висновку про задоволення позову частково, а саме стосовно зобов`язання відповідача направити до НОМЕР_3 прикордонного загону інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 03.11.2022, з 14.11.2022 по 30.11.2022 за формою, передбаченою додатком 2 до наказів Адміністрації ДПС України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ

Стосовно вимог позивача за період з 01.12.2022 по 17.12.2022, то такі задоволенню не підлягають, адже як вказано судом вище, позивач у період з 01.12.2022 по 17.12.2022 та з 28.12.2022 по 31.12.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях або заходах у складі військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з чим відповідно до архівної відомості з січня 2023 року по березень 2023 року, за грудень 2022 року йому виплачена додаткова винагорода до 100 000,00 грн. Таким чином, права позивача відновлені 105 прикордонним загоном.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Суд також відхиляє доводи військової частини НОМЕР_2 щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, зважаючи, що позивач проходить військову службу, а також постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, який у подальшому продовжувався постановами КМУ та триває і на цей час. В Прикінцевих положеннях Кодексу законів про працю України зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідачем не було заявлено відповідне клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18 та від 10.12.2019 у справі № 10.12.2019.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи, у розмірі 18 000,00 грн суду було надано договір про надання правової допомоги від 16.02.2023 № б/н /а. с. 27-29/, додаткову угоду від 16.02.2023 /а. с. 30/, акт виконаних робіт щодо надання правової допомоги від 23.04.2023 /а. с. 65/, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1369769 від 25.03.2023 /а. с. 31/, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 04.03.2014 серії ЛГ № 000012 /а. с. 32/.

Суд звертає увагу, що вказані документи оформлені належним чином, є взаємопов`язаними, містять посилання на позов, що був пред`явлений до суду, розрахунок витраченого адвокатом часу, вартість та перелік наданих ним послуг, які віднесені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до правничої допомоги.

Відтак дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що такі витрати були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи предмет спору, суд дійшов висновку, що вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18000,00 грн, що заявлена до стягнення з відповідача, є завищеною. Вказані витрати не можна вважати такими, що є «неминучими».

Тож виходячи із конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню у розмірі 8000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судового збору, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вказує, що на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, попорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 536,80 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у не повідомленні НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) про безпосередню участь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період перебування у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 03.11.2022, з 14.11.2022 по 30.11.2022.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) направити до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) інформацію про участь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 03.11.2022, з 14.11.2022 по 30.11.2022, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», а також наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач: НОМЕР_1 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ), АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 .

Повний текст рішення суду виготовлений 30 травня 2023 року.

Суддя О.В. Заяць