Справа № 500/1515/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1515/23

19 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ). При проведенні перерахунку пенсії з 01.12.2019 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі №500/9692/21, відповідачем безпідставно обмежено максимальний розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для непрацездатних осіб, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 20.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 20.04.2023 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області отримав 20.04.2023 та 18.04.2023, що підтверджується відповідними відмітками на супровідних листах.

Відповідач у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) та станом на 19.05.2023 відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Клопотань про продовження процесуального строку також до суду не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши у відповідності до вимог ст.263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, і це не оспорюється сторонами, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

За наслідками розгляду позовної заяви ОСОБА_1 . Тернопільський окружний адміністративний суд 16.01.2019 року у справі № 500/2753/18 виніс рішення, яким було підтверджено факт виплати йому пенсії саме в розмірі 85 % від грошового забезпечення за вислугу у 30 років.

В подальшому позивач дізнався, що Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області» на яке міністерством МВС України було покладено повноваження на видачу оновлених довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсій пенсіонерам системи МВС.

07.06.2021 року оригінал оновленої Довідки про розмір мого грошового забезпечення за порівняльною посадою поліцейського станом на 01.12.2019 року за № 2021/0358 від 20.05.2021 року було, надіслано в ГУ ПФУ в Тернопільській області для здійснення перерахунку його пенсії.

Оскільки ГУ ПФУ в Тернопільській області в добровільному порядку відмовилось перерахувати позивачу пенсію згідно даної довідки про його грошове забезпечення за порівняльною посадою поліцейського станом на 01.12.2019 року, в липні 2021 року він звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Тернопільській області про зобов`язання перерахувати пенсію ОСОБА_1 згідно Довідки про розмір його грошового забезпечення за порівняльною посадою поліцейського станом на 01.12.2019 року за вих. № 2021/0358 від 20.05.2021 року.

За наслідками розгляду позовної заяви Тернопільський окружний адміністративний суд 11 серпня 2021 року у справі №500/3842/21 виніс рішення, яким його позов задовольнив та визнав дії Пенсійного фонду противоправними та зобов`язав перерахувати йому пенсію починаючи із 01.12.2019 року згідно вищезазначеної Довідки про розмір його грошового забезпечення за аналогічною посадою поліцейського станом на 01.12.2019 року.

Проте згідно перерахунку пенсії позивача за пенсійною справою № 5438 (МВС) від 01.10.2004 року видно, що починаючи з 01 жовтня 2021 року розмір його пенсії було підвищено до 18175,29 гривень, на підставі Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 500/3842/21.

В той же час, як вбачається із даного розрахунку, пенсія позивача була перерахована за рішенням суду від 11.08.2021 року в розмірі 70 % грошового забезпечення, тобто, Відповідач починаючи з 01.12.2019 року безпідставно зменшив розмір пенсії з 85 % від його грошового забезпечення, що був визначений рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.08.2021 року по справі № 500/3842/21 до 70% від його грошового забезпечення за вислугу у 30 років.

Оскільки ГУ ПФУ в Тернопільській області в добровільному порядку відмовилось перерахувати пенсію позивача з розрахунку 85 % від розмір його грошового забезпечення, з урахуванням оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення за порівняльною посадою поліцейського станом на 01.12.2019 року за вих. № 2021/0358 від 20.05.2021 року, в грудні 2021 року позивач звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Тернопільській області про зобов`язання перерахувати пенсію з розрахунку 85 % від розмір його грошового забезпечення, з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.12.2019 року

За наслідками розгляду позовної заяви Тернопільський окружний адміністративний суд 19 січня 2022 року у справі № 500/9692/21 з внесеними поправками 18 березня 2022 року у справі № 500/9692/21 виніс рішення, яким позов задовольнив та визнав дії Пенсійного фонду противоправними та зобов`язав перерахувати позивачу пенсію починаючи із 01.12.2019 року з розрахунку 85 % від розмір його грошового забезпечення, з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.12.2019 року.

Згідно перерахунку пенсії позивача за пенсійною справою № 5438 (МВС) від 01.10.2004 року видно, що починаючи з 01 березня 2022 року розмір пенсії на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року у справі № 500/9692/21 було підвищено до 19 340,00 гривень.

В той же час, як вбачається із даного розрахунку, Відповідач починаючи з 01.12.2019 року безпідставно зменшив розмір пенсії позивача з 22 070,00 гривень від його грошового забезпечення, що був визначений рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року у справі № 500/9692/21 до 19 340,00 гривень.

01.12.2022 року у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімумів здійснений перерахунок пенсії до 20 930,00 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, 28 березня 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області з заявою про зняття обмежень щодо виплати пенсії починаючи з 01.12,2019 року, зокрема просив здійснювати виплату пенсії в розмірі 22 070,00 гривень з розрахунку 85 відсотків відповідних сум мого грошового забезпечення станом на 01.12.2019 року за вислугу років у 30 років, що було визначено судовим рішенням від 18 березня 2022 року у справі № 500/9692/21. А з урахуванням у відповідності до індексації виплати повинна була сягати 26 659,80 грн.

В квітні 2023 року на своє звернення позивач отримав відповідь від ГУ ПФУ в Тернопільській області за вих. № 2094-2019/К-02/8-1900/23 від 12 квітня 2023 року, згідно якої йому було відмовлено у виплаті пенсії в максимальному розмірі, зокрема в сумі 22 070,00 гривень, та з урахуванням індексації у сумі 26 659,80 гривень. Як вбачається із даної відповіді відповідно до ч.7 ст.43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що з 01.12.2019 року становить 1638,00 х 10 = 16 380,00 грн.; з 01.07.2020 р. становив 1712,00x10 = 17 120,00 грн.; з 01.12.2020 р. становив 17 69,00 х 10 = 17 690,00 грн.; з 01.07.2021 р. становив 1854,00 х 10= 18 540,00 грн.; з 01.12.2021 р. становить 1934,00 х 10= 19 340 грн.; з 01.12.2022 р. становить 2093,00 х 10 = 20 930, 00 грн. А тому враховуючи, що пенсійна виплата перевищує максимальний розмір пенсії, визначена Законом виплата зменшена до прожиткового мінімуму, а саме до 20 930,00 грн. З огляду на це Відповідач вважає, що при перерахунку пенсії згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року у справі № 500/9692/21 ним була застосована вищеозначена норма Закону і тому підстав для виплати пенсії у максимальному розмірі після винесення судом вищезазначеного рішення суду у Відповідача немає.

Вважаючи такі дії Відповідача ГУ ПФУ в Тернопільській області, щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивача в максимальному розмірі, зокрема в сумі 22 070,00 гривень, що було визначено судовим рішенням від 18 березня 2022 року у справі № 500/9692/21 є незаконними і такими, що порушують його гарантовані конституційні соціальні права на належне пенсійне забезпечення, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Перерахунок призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ пенсій визначений ст.63 (редакція, чинна на час проведення перерахунку пенсії), відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З матеріалів справи видно, що після проведених перерахунків на виконання рішень Тернопільського окружного адміністративного суду, розмір пенсії позивача обмежено максимальним, що не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, посилаючись на ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ).

Так, ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, з 20.12.2016 нечинною є ч.7 ст.43 в Законі №2262-ХІІ.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017, у ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-ХІІ відсутня ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими та самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах в постановах від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 21.12.2021 у справі №120/3552/21-а.

Крім наведеного, виходячи з розділу Перехідних положень Закону №3668-VI, були внесені зміни щодо обмежень пенсії максимальним розміром у ряд законів та зокрема в Закон №2262-XII, проте це мало місце до рішення Конституційного Суду України від №7-рп/2016 від 20.12.2016, яким ч.7 ст.43 вказаного Закону разом із внесеними змінами визнано неконституційною. Відтак, застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст.17 Конституції України.

Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону №3668-VI по відношенню до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 09.12.2020 у справі №813/678/18 та від 09.02.2021 у справі №640/2500/18.

За сукупністю наведених обставин, суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії позивачу, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та необхідність відновлення порушених прав та інтересів позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 без обмеження її максимального розміру, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають до задоволення.

Вказаний спосіб захисту порушених прав позивача є належним, ефективним та достатнім для їх відновлення.

Щодо позовних вимог про проведення перерахунку пенсії позивача ще й з врахуванням індексації, то суд зазначає наступне.

Стосовно наявності у пункті 2 Постанови №168 положення про підвищення пенсій з 01 березня 2023 року у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, на що також ГУ ПФУ в Тернопільській області звертає увагу у листі від 12.04.2023, то суд зауважує, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних відносинах наведене положення Постанови №168 суперечить приписам Закону № 2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем. Крім того, судом вище наведено про безпідставність надання суб`єктом владних повноважень переваги найменш сприятливому для позивача підходу та застосування положень статті 2 Закону № 3668-VI.

До того ж законодавець не уповноважував територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави та умови для обмеження пенсійних виплат.

Суд повторює, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно із Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону № 3668-VI, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо невиплати індексації пенсії позивачу, передбаченої Постановою №168, та її обмеження з 01.03.2023 максимальним розміром.

У цій справі позивач просить зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити виплату індексації пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд врахував, що відповідач з 01.03.2023 здійснив нарахування пенсії позивача з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №168, однак обмежив розмір пенсії максимальним розміром.

Відтак, керуючись частиною другою статті 9 КАС України щодо меж розгляду позовних вимог та можливості виходу за них, для захисту порушеного права позивача похідна позовна вимога підлягає до задоволення шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити виплату нарахованої позивачу пенсії з 01.03.2023 з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження її максимальним розміром.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позов підлягає до задоволення в його основній частині, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії починаючи з 01 грудня 2019 року, що була визначена судовим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року у справі № 500/9692/21 з внесеними виправленнями від 18 березня 2022 року у справі №500/9692/21, без обмеження її граничного розміру та щодо не виплати ОСОБА_1 нарахованої індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та обмеження пенсії з 01.03.2023 максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне Забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01 грудня 2019 року, на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року у справі № 500/9692/21, з внесеними виправленнями від 18 березня 2022 року у справі №500/9692/21, без обмеження максимального її розміру, з врахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році) без обмеження розміру пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.