Справа № 480/6866/21
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 травня 2023 року

м. Київ

справа №480/6866/21

адміністративне провадження №К/990/19128/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

суддів - Бившевої Л. І., Хохуляка В. В.,

перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Лебединське хлібоприймальне підприємство"

на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року

та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року

у справі № 480/6866/21

за позовом Публічного акціонерного товариства "Лебединське хлібоприймальне підприємство"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Лебединське хлібоприймальне підприємство" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року у справі № 480/6866/21.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Пунктом 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У касаційні скарзі, скаржник, як на підставу оскарження посилається на порушення норм матеріального права в частині застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, що передбачено пунктом 1 частини четверної статті 328 КАС України

У касаційній скарзі позивач викладає обставини справи та зміст оскаржуваних судових рішень, зазначає, що суди не врахували висновки, висловлені в постановах Верховного Суду:

- щодо відсутності чи дефектів оформлення ТТН, що не є первинним документом, який підтверджує реальність операцій з купівлі-продажу товарів (постанови ВС від 25.03.2021 у справі №803/1684/17, від 21.01.2021 у справі № 813/2204/17, від 24.05.2019 у справі № 826/7423/16, від 06.02.2018 у справі № 816/166/15- а, від 11.09.2018 у справі № 804/4787/16);

- щодо оцінки даних ТТН в сукупності з іншими доказами, створеними в процесі здійснення господарської операції (постанови ВС від 20.02.2018 у справі № 809/117/13-а, від 29.07.2020 у справі № 200/5834/19-а, від 11.09.2019 у справі №814/1932/17, від 28.10.2019 у справі №280/5058/18, від 28.10.2020 у справі № 640/3516/19, від 07.04.2021 у справі № 813/1200/18);

- зауваження щодо кількості персоналу, відсутність власних транспортних засобів, виробничо-складських приміщень не може свідчити про відсутність адміністративно- господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси Інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах (постанови ВС від 02.07.2020 у справі № 814/1792/17. від 17.04.2018 у справі № 826/14549/15, від 11.09.2018 у справі № 804/4787/16, від 10.11.2020 у справі № 440/3779/18, від 13.08.2020 у справі №520/4829/19, від 21.10.2020 у справі № 140/1845/19);

- щодо застосування принципу індивідуальної відповідальності (щодо складової висновки по ланцюгу постачання) - якщо контрагент не виконав свого зобов`язання зі сплати податку до бюджету чи декларування, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи (постанови ВС від 18.04.2019 у справі № 815/6818/13-а; від 10.06.2019 у справі № 826/25258/15, від 14.05.2019 у справі № 813/2792/17);

- щодо обставин відсутності чи дефектності первинних документів - у справі № 820/12040/15 (Ухвала ВАСУ від 13.07.2016) ВАСУ дійшов висновку, що законодавець свідомо відмовився від встановлення конкретного переліку документів, які мають слугувати підставою для формування даних податкового обліку, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші господарські операції, з огляду на різноманітність змісту та форм економічної діяльності та порядку її документування;

- щодо доцільності операцій для цілей господарської діяльності - у Рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 викладено наступне: аналіз ефективності витрат платника податків не належить до повноважень податкового органу. Витрати визначаються такими, що понесені у рамках господарської діяльності платника, якщо вони спрямовані на отримання платником позитивного економічного ефекту... Враховуючи вказане, податковий орган не може здійснювати донарахування платникам податків, зважаючи тільки на своє переконання, що такі витрати є неефективними. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 15.09.2016 у справі № К/800/15723/16, від 13.07.2016 у справі № К/800/11783/16, від 02.06.2016 у справі № К/800/6846/14, від 31.05.2016 у справі № К/800/41816/14.

Тобто, скаржник узагальнює висновки висловлені в постановах Верховного Суду та не визначає щодо застосування якої норми права сформована правова позиція судом касаційної інстанції у кожній окремій справі, не доводить подібність правовідносин цієї справи із справами, за результатами яких Верховний Суд здійснив свої висновки. Посилання на рішення Вищого адміністративного суду України, Харківського окружного адміністративного суду не узгоджується з підставою касаційного оскарження - пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Позивач в касаційній скарзі також наголошує на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми статей 9, 77, 90, 242, 244, 246 КАС України, не дослідили всебічно, повно та об`єктивно докази, надані Товариством. Однак, скаржник не конкретизує які саме докази не досліджені/неповно досліджені судами попередніх інстанцій, яким доказам надана необ`єктивна оцінка і чому, які докази, надані відповідачем, є неналежними і недопустимими тощо.

Якщо заявник касаційної скарги вважає, що суди порушили норми процесуального права, він має обґрунтувати підстави касаційного оскарження відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України в поєднанні із статтею 353 цього кодексу.

Щодо посилання скаржника, як на підставу для оскарження на порушення норм процесуального права, Суд зазначає, що у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Таким чином, частина друга статті 353 КАС України регламентує прийнятність цих доводів виключно за умови попередньо зробленого судом висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Враховуючи те, що скаржником не наведено належного обґрунтування означених підстав касаційного оскарження судових рішень, про що зазначено вище, ця умова не підлягає перевірці

Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судом апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції, в розрізі кожного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути виявлені недоліки, шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Лебединське хлібоприймальне підприємство" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року у справі № 480/6866/21 - залишити без руху, надавши скаржнику строк тривалістю десять днів для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Р. Ф. Ханова

Л. І. Бившева

В. В. Хохуляк