Справа № 420/1863/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1863/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 820671,35 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області (надалі - позивач) до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про:

- стягнення з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , суму заборгованості у розмірі 820 671 грн. 35 коп. (вісімсот двадцять тисяч шістсот сімдесят одна грн. 35 коп.), а саме: по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 802 319,12 грн. на бюджетний рахунок UA 0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21080900, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/ 21080900; податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 5 894,79 грн. на бюджетний рахунок UA 0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 11010100, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/ 11010100; податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 12 457,44 грн. на бюджетний рахунок UA 0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 11010500, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/ 11010500.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість та інтегрованої картки платника, податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить 820671,35 грн. Вказана заборгованість відповідачем не погашена, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 06.03.2023 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/1863/23, ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 04.04.2023 року.

Представник позивача та відповідач в судове засідання призначене на 04.03.2023 року не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

Ухвалою від 04.04.2023 року суд, закрив підготовче провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 820671,35 грн. та призначив справу № 420/1863/23 до судового розгляду по суті на 03 травня 2023 року на 10:15 год.

Представник позивача та відповідач в судове засідання призначене на 03.05.2023 року не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

Від представника позивача до канцелярій Одеського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про здійснення розгляду справи №420/1863/22 у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, , якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися в судове засідання, хоча і були належними чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд зауважує, що копії ухвал та судові повістки надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, проте поштові повідомлення повернулось до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) днем вручення судового рішення є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з пунктами 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Водночас до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Суд при розгляді вказаного питання враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов. Тому відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 за даними Головного управління ДПС в Одеській області перебував на обліку як платник податків у Малиновській державній податковій інспекції Головному управлінні ДПС в Одеській області з 03.07.2002 року.

Так, відповідно до ідентифікаційних даних ФО-ПП ОСОБА_1 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності за власним рішенням та 28.11.2018 року проведено державну реєстрацію припинення за № 5009309.

Отже, у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання, в тому числі щодо погашення наявної заборгованості, не припиняється, а залишаються за нею як фізичною особою.

Таким чином, належним відповідачем у справі буде фізична особа-платник податків ОСОБА_1 .

Так, станом на 06.01.2023 року, відповідно до довідки про суми податкового боргу, розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФО-ПЛ ОСОБА_1 складає 820 671,35 гри, а саме:

- з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 802 319,12 грн;

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної тати на загальну суму 5 894,79 грн; по податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 12 457,44 гривень.

Заборгованість по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг виникла в результаті проведення документальної планової виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та стати податків і зборів за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та стати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року в результаті якого складено акт за №2680/15-32-13-05/ від 06.12.2018 року та винесено податкові - повідомлення-рішення:

- за № від 27.12.2018 року на суму 529 451,52 грн. (ш/с);

- за№ від 27.12.2018року на суму 272 866,60 грн. (ш/с);

- за № від 27.12.2018 року на суму 1,00 грн. (ш/с).

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сточується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної тати виникла в результаті проведення документальної планової виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року в результаті якого складено акт за №2680/15-32-13-05/ від 06.12.2018 року та винесено податкові повідомлення-рішення:

- за № від 27.12.2018 року на загальну суму 4 874,79 грн. (2 848,99 грн. - основний платіж; 2 025,80 грн. - ш/с);

- за № від 27.12.2018року на суму 1 020,00 грн. (ш/с).

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті проведення документальної планової виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2017 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року в результаті якого складено акт за №2680/15-32-13-05/ від 06.12.2018 року та винесено податкові повідомлення-рішення:

- за № від 27.12.2018 року на загальну суму 15 763,31 грн. - 3 365,44 (переплата) = 12 397,87 грн;

- за № від 27.12.2018року на суму 59,57 грн. (ш/с).

Враховуючи те, що податковий обов`язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 291.3 ст. 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п. 239.1, 293.2 ст. 293 ПК України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 294 ПК України визначено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік. Для зареєстрованих в установленому порядку фізичних осіб - підприємців, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому особу зареєстровано платником єдиного податку.

Згідно п. 295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 15.1 ст.15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.36.1 ст.36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

На виконання вимог ст.59 ПКУ податковим органом направлено податкову вимогу форми Ф від 06.02.2019 року № 3367-51 на поштову адресу відповідача.

Ані позивачем, ані відповідачем не надано до суду доказів оскарження відповідачем зазначеної податкової вимоги в адміністративному порядку, а також згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", а також даних Єдиного Державного реєстру судових рішень, інформації щодо стадій розгляду судових справ, яка міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" судом встановлено, що вищевказана податкова вимога у судовому порядку відповідачем оскаржена не була.

Отже, відносно відповідача нараховані грошові зобов`язання є узгодженими. В свою чергу, вказані грошові зобов`язання не сплачені відповідачем в добровільному порядку.

Доказів, які б спростовували факт існування за відповідачем заборгованості у сумі 820671,35 грн., до суду також не надано.

Наявність податкового боргу відповідача у сумі 820671,35 грн. підтверджена податковим органом.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

При цьому, пунктом 41.2 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Таким чином, позивач є органом державної влади, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, за відсутності добровільної сплати відповідачем суми податкового боргу у розмірі 820671,35 грн., вказана сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь позивача як суб`єкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч.2 ст.139 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 820671,35 грн - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , суму заборгованості у розмірі 820 671 грн. 35 коп. (вісімсот двадцять тисяч шістсот сімдесят одна грн. 35 коп.), а саме: по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у сумі 802 319,12 грн. на бюджетний рахунок UA 0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21080900, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/ 21080900; податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі 5 894,79 грн. на бюджетний рахунок UA 0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 11010100, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/ 11010100; податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 12 457,44 грн. на бюджетний рахунок UA 0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 11010500, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/ 11010500.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 31.05.2023 року.

Суддя Г. В. Лебедєва