Справа № 755/5628/23
Суддя: Марфіна Н. В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/5628/23
Провадження №: 2-а/755/145/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в/ч НОМЕР_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

у с т а н о в и л а:

28.04.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов за підписом адвоката Панчук Ю.В. адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в/ч НОМЕР_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 04.05.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано стороні позивача десятиденний термін для усунення виявлених недоліків, оскільки позов поданий з порушенням строку звернення до адміністративного суду і повідомлені представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду причини порушення строку, суд визнав неповажними, адже зміст оскаржуваної постанови від 31.03.2023 року містив відмітку у вигляді власноручного підпису про отримання позивачем її копії саме 31.03.2023 року, натомість сторона позивача наголошувала, що постанова була отримана на адвокатський запит лише 18.04.2023 року, але при цьому вказані в оскаржуваній постанові фактичні дані про дату отримання позивачем оспорюваної постанови жодним чином не спростовувались та не пояснювались. Суд вказав, що в межах виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, позивачу слід надати суду нову заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та надати суду докази поважності причин його пропуску, вказавши інші підстави для поновлення строку, як це передбачено ч. 1 ст. 123 КАС України.

26.05.2023 року до суду надійшли пояснення представника позивача, у яких він просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, повторно посилаючись на те, що копія оскаржуваної постанови отримана представником позивача 18.04.2023 року на його адвокатський запит, та що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач присутнім не був і копії оскаржуваної постанови не отримував. Також представник зазначає, що за твердженням ОСОБА_1 підпис на оспорюваній постанові йому не належить.

За таких обставин, сторона позивача у своїй повторній заяві, просить поновити строк звернення до суду із позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Вивчивши матеріали повторної заяви представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов висновку, що вказані підстави для поновлення строку не можна визнати поважними, відтак сторона позивача не усунула недоліків позовної заяви щодо надання суду доказів поважності пропущення процесуального строку, які стали підставою для залишення позову без руху, що в свою чергу має наслідком повернення позову позивачу.

Із матеріалів справи вбачається, що своїм листом від 17.04.2023 року відповідач направив на ім`я представника позивача копії протоколу про адміністративне правопорушення та копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.03.2023 року.

Поряд із цим, залишаючи позов без руху суд вказав, що зі змісту оскаржуваної постанови, датованої 31.03.2023 року вбачається, що своїм підписом позивач підтвердив отримання оспорюваної постанови у день її винесення - 31.03.2023 року, у зв`язку із чим у графі «копію постанови надіслано поштою (дата)» містяться прочерки. Такі фактичні дані, зафіксовані в оскаржуваній постанові, стороною позивача нічим не спростовані, тому твердження позивача про те, що йому не було надано копії оспорюваної постанови на місці розгляду адміністративного правопорушення, спростовуються самими матеріалами позовної заяви.

Із цього приводу представник позивача у своїх поясненнях зазначив, що за твердженням позивача ОСОБА_1 підпис на оспорюваній постанові йому не належить.

Поряд із цим, жодного доказу, який хоча б опосередковано але достатньо обґрунтовано вказував на те, що позивач дійсно оспорює факт підписання ним постанови про накладення адміністративного стягнення щодо отримання позивачем її копії, заява сторони позивача про поновлення строку звернення до суду не містить.

Сторона позивача обґрунтовуючи необхідність поновлення строку звернення до суду із посиланням на не підписання позивачем оспорюваної постанови, тобто встановивши такі начебто протиправні дії та будучі дійсно переконаною у їх вчиненні невідомими особами, мала можливість звернутись до правоохоронних органів щодо вчинення кримінального правопорушення та/або до керівництва відповідача із питанням необхідності проведення внутрішньої службової перевірки з цього приводу, і відповідно надати суду копії таких звернень, що достатньо переконливо свідчило б про те, що позивач дійсно оспорює підписання ним постанови. У свою чергу вчинення таких дій надало б суду достатні підстави для урахування їх при вирішенні питання про поновлення строку та необхідності виходити із того, що копія оспорюваної постанови була отримана стороною позивача 18.04.2023 року на запит адвоката.

Наведених, як і будь-яких інших доказів на підтвердження посилань про те, що позивач постанови не підписував і відповідно не отримував її копії 31.03.2023 року, матеріали позову та заяви про поновлення процесуального строку не містять.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення повторної заяви сторони позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, оскільки суд визнає повідомлені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду неповажними за відсутності їх підтвердження будь-якими належними доказами.

Отже, поскільки позивач не усунув недоліків позовної заяви, що були визначені ухвалою суду про залишення позову без руху, позовну заяву слід повернути позивачу.

Роз`яснюю позивачу, що відповідно до положень ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 169, 248, 294, 295, 297 КАС України, -

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в/ч НОМЕР_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 30.05.2023 року.

Суддя -