Справа № 200/106/23
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року справа №200/106/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Гайдара А.В. , Компанієць І.Д. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. у справі № 200/106/23 (головуючий І інстанції Циганенко А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконними дій та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі відповідач), в якому просив: визнати незаконними дії відповідача щодо відмови позивачу в оформленні та направленні до відповідних органів Пенсійного фонду України заяви та документів, необхідних для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб; зобов`язати відповідача оформити та направити до відповідних органів Пенсійного фонду заяву та документи позивача для призначення пенсії за вислугою років, відповідно до п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні до відповідних органів Пенсійного фонду України заяви та документів, необхідних для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб; зобов`язав Головне управління Національної поліції в Донецькій області оформити та направити до відповідного органу Пенсійного фонду заяву та документи ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугою років, відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що пункт 3 Постанови № 393, у редакції до 19.02.2022, вказував на те, що вислуга років для призначення пенсій зараховувалась на пільгових умовах, особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови. Постановою КМУ від 16.02.2022№119, яка набрала законної сили 19.02.2022, тобто ще до моменту звільнення позивача, законодавець вніс зміни до Постанови № 393, зокрема до п. 3 та встановив, що вислуга років на пільгових умовах, впливає лише на розмір пенсії.

Такими змінами законодавець привів у відповідність норми Постанови № 393 до положень Закону № 2262-ХІІ з метою подальшого уникнення спорів щодо розмежування понять «вислуга років», «календарна вислуга років» та «вислуга років у пільговому обчисленні», а також для єдиного розуміння того, яка саме з них враховується при призначенні пенсії, а яка для розрахунку її розміру. Оскільки правові висновки ґрунтуються на підставі окремих положень Постанови №393, які на момент виникнення спірних правовідносин втратили чинність, вони не можуть бути застосовані при розгляді даної справи (дія закону в часі).

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 11 липня 2019 року, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

05 липня 2022 року наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області №291 о/с старший сержант поліції ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за п.7 ч. 1 ст.77 (за власним бажанням) відповідно до розділу VII Закону України Про Національну поліцію з 05 липня 2022 року.

Згідно з довідкою про вислугу років старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , командира відділення №1 взводу №3 роти №2 батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка складена 20 січня 2-023 року Головним управління Національної поліції України в Донецькій області, позивач з 16 квітня 2004 року по 12 жовтня 2005 року проходив службу в Збройних Силах України, з 01 лютого 2008 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07 листопада 2015 року по 05 липня 2022 року проходив службу в Національній поліції України, вислуга років на 05 липня 2022 року становить: час служби в календарному обчисленні 15 років 11 місяців 02 дні; час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) 10 років 01 місяць 14 днів; час служби в пільговому обчисленні 26 років 00 місяців 16 днів.

12 вересня 2022 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Донецькій області із заявою про направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення йому пенсії за п. а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

10 жовтня 2022 року листом №4-8/34/01-2022 Головне управління Національної поліції в Донецькій області відмовило в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині 3 статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

За приписами статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, законодавцем було надано право Кабінету Міністрів України визначати порядок обчислення вислуги років та пільгові умови призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі Порядок).

Колегія суддів звертає увагу на те, що до 19.02.2022 пунктом 3 Порядку було визначено стаж, який зараховувався до вислуги років при призначенні пенсії у пільговому обчисленні.

Проте, у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 16.02.2022 постанови № 119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 така редакція Порядку зазнала змін (набрання чинності 19.02.2022).

На час звільнення позивача зі служби пункт 2-1 Порядку визначав, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Так, пунктом 1 Порядку установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Водночас пунктом 3 Порядку визначено стаж, який зараховується на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Таким чином, на час звільнення позивача з органів Національної поліції України редакція пп. «а» п. 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування на пільгових умовах до вислуги років спірного періоду, застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція пп. «а» п. 3 Порядку № 393.

Отже, статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з довідкою про вислугу років, вислуга років на 05 липня 2022 року (дата звільнення) становить: час служби в календарному обчисленні 15 років 11 місяців 02 дні; час служби в пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) 10 років 01 місяць 14 днів; час служби в пільговому обчисленні 26 років 00 місяців 16 днів.

Оскільки за приписами ст.17 Закону № 2262 при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення, а саме Порядком № 393 визначено обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262 і цей Порядок встановлює пільгове обчислення вислуги років так, як вважає позивач, тільки для визначення розміру пенсії, тому відсутні підстави для врахування позивачу спірні періоди в пільговому обчисленні до календарної вислуги років.

Таким чином, оскільки вислуга років позивача станом на час звільнення становила менше встановленого законодавством, у відповідача були відсутні підстави для надіслання документів про призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а та у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а, до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки ця справа була розглянута до внесення змін до Порядку № 393 від 16.02.2022 року.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. у справі № 200/106/23 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 р. у справі № 200/106/23 скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконними дій та зобов`язати вчинити певні дії.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 31 травня 2023 року.

Головуючий суддя Е.Г. Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць