Справа № 420/14598/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/14598/22

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 по справі № 420/14598/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду в якому просив:

визнати дії відповідача з відмови у поновлення раніше призначеної пенсії позивачу протиправними;

зобов`язати відповідача відновити виплату пенсії позивачу у розмірі 2 353,46 грн. щомісячно з травня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.05.2022 позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача щодо призначення пенсійного забезпечення за віком. Відповідачем надіслано на адресу позивача відповідь від 24.05.2022 в якій зазначено, що у зв`язку з веденням воєнного стану в Україні та його закінчення листування з рф, в тому числі і на запити пенсійних справ для виплат пенсій за новим місцем проживання призупинено.

При цьому позивач зазначив, що 24.06.2022 йому Відділом обслуговування громадян №8 управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області надано довідку про те, що позивач не перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та пенсію не отримує. З цих підстав позивач звернувся повторно до позивача із заявою щодо призначення пенсійного забезпечення за віком. Та відповідач 29 вересня 2022 року проінформував, що у разі надання позивачем сформованої належним чином пенсійної справи, в тому числі з документом про припинення виплати пенсії за попереднім місцем мешкання, буде прийнято рішення про призначення пенсії згідно із законодавством України.

Вважаючи вищенаведені дії протиправними позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

08.11.2022 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області позов не визнає та зазначає, що поновлення виплати пенсії відбувається на підставі вже сформованих пенсійних справ, натомість пенсійна справа позивача на момент окупації перебувала на території АР Крим. Наразі Головному управлінню не відомо чи збережено пенсійну справу позивача, оскільки відомі факти знищення окупаційною владою Криму документів та архіві органів державної влади України. Також відповідачем зазначено, що ним не виносилось жодного рішення про призначення/поновлення або відмову в призначення/поновленні пенсії. Листами ГУ ПФУ в Одеській області надано лише роз`яснення, щодо ситуації з її пенсійним забезпечення, яка виникла у зв`язку з початком повномасштабної війни між Україною та рф, та тимчасовою не можливістю здійснити виплату/поновлення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 06 березня 2023 року по справі № 420/14598/22 позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не прийняття відповідних рішень при розгляді заяв ОСОБА_1 про поновлення йому пенсії поданих 19.05.2022 №6851/Г-1500-22, 20.05.2022 №13266/Г-2800-22 та 15.09.2022 №13678/Г-2800-22

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути повторно заяви ОСОБА_1 про поновлення йому пенсії поданих 19.05.2022 №6851/Г-1500-22, 20.05.2022 №13266/Г-2800-22 та 15.09.2022 №13678/Г-2800-22 з урахуванням висновків суду у цьому рішенні та шляхом прийняття відповідного рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. сплачені за квитанцією №4872-1958-0451-5663 від 11.10.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не погоджується з рішення суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

судом першої інстанції проігноровано те, що пенсійним органом не виносилося рішення про призначення/поновлення або відмову в призначенні/поновленні пенсії, а було надано лише роз`яснення щодо ситуації з пенсійним забезпеченням, яка виникла у зв`язку із початком повномасштабної війни та тимчасовою неможливістю здійснити виплату/поновлення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.05.2002 йому Пенсійним фондом України видано свідоцтво України про загальнообов`язкове пенсійне соціальне страхування № НОМЕР_1 . З 2004 року, що не заперечується відповідачем та зазначається позивачем у позові, йому призначено пенсію у місті Севастополь, яку він отримував до анексії Криму рф у березні 2014 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.09.2022 №1500-0211-8/91608 дата останнього нарахування пенсії позивача є 04.04.2014 УПФ України в Гагарінському районі м. Севастополя (а.с.34).

Згідно довідки від 01.06.2022 №5106- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , місце народження с. Владиславівка, Кіровський район, АР Крим, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.22).

19.05.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою №6851/Г-1500-22 про призначення йому пенсії за віком в порядку Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та доданими документами.

У відповідь на звернення відповідач листом від 24.05.2022 №8574-6851/Г-02/8-1500/22 повідомив, зокрема про те, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та до його закінчення листування з країною-терористом рф, в тому числі і на запити пенсійних справ для виплати пенсій за новим місцем проживання призупинено (а.с.12).

20.05.2022 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою №13266/Г-2800-22 про призначення йому пенсії за віком.

У відповідь на вищенаведену заяву відповідач надав відповідь №2800-030202-8/20293 від 27.05.2022, якою повідомив позивача про те, що особам, місце проживання яких зареєстровано на території АР Крим та м. Севастополя, та які перебувають на підконтрольній українській владі території, призначення та продовження виплати пенсії здійснюються в порядку, визначеному постановою КМУ від 05.11.2014 № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (зі змінами). Постановою № 637 передбачено, що призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) внутрішньо переміщеним особам здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Постановою №637 визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ. Після звернення пенсіонера відповідним територіальним управління направляється запит на витребування пенсійної справи. Виплата пенсії розпочинається після надходження пенсійної справи на підставі інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Надалі позивач 15.09.2022 звернувся о Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із зверненням №13678/Г-2800-22 щодо призначення йому пенсії.

29.09.2022 відповідачем надано відповідь №16112-13678/Г-02/8-1500/22 (а.с.13) в якій зокрема додатково проінформовано позивача про те, що у разі надання ним сформованої належним чином пенсійної справи, в тому числі з документом про припинення виплати пенсії за попереднім місцем мешкання, буде прийняте рішення про призначення пенсії згідно із законодавством України.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приписи Угоди від 13 березня 1992 року Про гарантії прав громадян держав - учасників СНД в галузі пенсійного забезпечення, так і приписи чинного законодавства не містять вимог щодо документального підтвердження припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання, як умови для призначення/поновлення виплати пенсії за новим місцем проживання пенсіонера.

Більш того, суд вказує, що на підставні Указу Президента України від 24.02.2022 за №64/2022, яким введено на території України воєнний стан, у зв`язку військовою агресією Російської Федерації проти України, починаючи з 24.02.2022, листування із російською федерацією зупинено, що підтверджується офіційним повідомленням АТ Укрпошта на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

На думку суду першої інстанції, вищезазначене унеможливлює отримання пенсійним органом документального підтвердження припинення виплати пенсії позивачу на невизначений час.

Отже, суд доходить висновку, що право пенсіонера на отримання пенсії не залежить від можливості пенсійного органу підтвердити припинення виплати пенсії останньому за попереднім місцем проживання.

Також, суд враховує той факт, що відповідачем не приймалось жодного рішення, щодо вирішення заяв позивача про поновлення йому пенсії поданих 19.05.2022 року №6851/Г-1500-22, 20.05.2022 року №13266/Г-2800-22 та 15.09.2022 року №13678/Г-2800-22.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене суд першої інстанцій виснував про необхідність задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття відповідних рішень при розгляді заяв позивача про поновлення йому пенсії поданих 19.05.2022 року №6851/Г-1500-22, 20.05.2022 року №13266/Г-2800-22 та 15.09.2022 року №13678/Г-2800-22.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закон № 1058 «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною першої статті 4 Закону № 1058 окреслено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України Про недержавне пенсійне забезпечення, ;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частина друга статті 4 Закону № 1058).

За унормуванням статті 7 Угоди від 14 січня 1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода) та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 1 Угоди визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасників Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до положень статті 3 Угоди всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не здійснюються, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами. Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть встановлені законодавством держав - учасників Угоди.

За змістом частини першої статті 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасників Угоди здійснюється за місцем проживання.

При переселенні пенсіонера в межах держав - учасників Угоди виплата пенсії за попереднім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання пенсіонера. Розмір пенсії переглядається у відповідності до законодавства держави - учасника Угоди за новим місцем проживання з дотриманням умов, передбачених пунктом 3 статті 6 цієї Угоди (стаття 7 Угоди).

Статтею 8 Угоди передбачено, що органи, які здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасниках Угоди, співпрацюють одне з одним в порядку, визначеному за угодою між їх центральними органами.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що особа не має права на одночасне отримання пенсії в декількох державах.

Приписами частини першої статті 10 Закону № 1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором (частина друга статті 10 Закону № 1058).

У частині першій статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пенсія відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону (частини друга, п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

У відповідності до абзацу першого пункту 1.5 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку 22-1).

Абзацом першим пункту 2.8 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (абзаци другий, третій пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 обумовлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

За правилами пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач листами на звернення позивача щодо поновлення його пенсії вказав, зокрема про те, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та до його закінчення листування з країною-терористом рф, в тому числі і на запити пенсійних справ для виплати пенсій за новим місцем проживання призупинено у відповіді №16112-13678/Г-02/8-1500/22, зокрема додатково проінформовано позивача про те, що у разі надання ним сформованої належним чином пенсійної справи, в тому числі з документом про припинення виплати пенсії за попереднім місцем мешкання, буде прийняте рішення про призначення пенсії згідно із законодавством України.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що не отримання пенсійної справи позивача з тимчасово окупованої території не є підставою для відмови у призначенні (поновленні) виплати пенсії яка була раніше призначена з 2004 року, виплата якої була припинена з 2014, та враховуючи неодноразово подані заяви позивачем від 19.05.2022 №6851/Г-1500-22, 20.05.2022 №13266/Г-2800-22 та 15.09.2022 №13678/Г-2800-22 пенсійний орган зобов`язаний повторно здійснити відповідну перевірку поданих позивачем документів та винести обґрунтоване рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Дана позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із висновками Верховного Суду викладених у постанові від 22.09.2021 по справі № 308/3864/17, в якій зазначено, що відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції на рахунок того, що право пенсіонера на отримання пенсії не залежить від можливості пенсійного органу підтвердити припинення виплати пенсії останньому за попереднім місцем проживання.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття відповідних рішень при розгляді заяв позивача про поновлення йому пенсії поданих 19.05.2022 №6851/Г-1500-22, 20.05.2022 №13266/Г-2800-22 та 15.09.2022 №13678/Г-2800-22.

Доводи апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував, що пенсійним органом не виносилося рішення про призначення/поновлення або відмову в призначенні/поновленні пенсії, а було надано лише роз`яснення щодо ситуації з пенсійним забезпеченням, яка виникла у зв`язку із початком повномасштабної війни та тимчасовою неможливістю здійснити виплату/поновлення з огляду на таке.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Як встановлено ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рішенні від 31.07.2003 р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Суд першої інстанції, з метою ефективного захисту прав позивача, зобов`язав пенсійний орган розглянути повторно заяви позивача про поновлення йому пенсії поданих 19.05.2022 №6851/Г-1500-22, 20.05.2022 №13266/Г-2800-22 та 15.09.2022 №13678/Г-2800-22 та прийняти відповідне рішення, що, на думку колегії суддів, є належним та достатнім способом захисту,

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року по справі № 420/14598/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк