Справа № 160/7132/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 червня 2023 року Справа № 160/7132/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі № 160/7132/23 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

1. 07.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про:

- визнання протиправною бездіяльності Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки щодо неоформлення та ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021, на підставі заяви від 06.10.2022;

- зобов`язання Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з включенням надбавки за вислугу років 50% та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби 65%, за службу в умовах режимних обмежень 10%, премії 35%), для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021.

2. Ухвалою суду від 11.04.2023 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку статті 262 КАС України, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази у відповідача, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

3. 17.05.2023 відповідач надав відзив.

4. Ухвалою суду від 19.05.2023 суд надав позивачеві строк для усунення недоліків позову шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску, оскільки дійшов висновку про відкриття провадження у цій справі ухвалою від 11.04.2023 за позовом, до якого позивачем не додано клопотання про поновлення строку звернення до суду та без вирішення судом питання додержання позивачем такого строку.

5. 31.05.2023 позивач надав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із цим позовом.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

6. Позивач, як особа, яка не має відповідних професійних знань, будучи необізнаною зі встановленими процесуальним законодавством строками звернення до суду та підставами для їх поновлення, зі свого боку не вчиняв дій щодо письмового звернення до відповідача в 2021 році з приводу отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021.

7. Проте, відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводить ся у строки, передбачені частинами 2 та 3 статті 51 Закону.

8. З посиланням на частини 2 та 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ, постанови Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 160/8324/19, у справі № 640/25034/19, позивач зазначив, що днем, коли особа дізналася про порушення свого права є встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок яких відбулось порушення їх прав, свобод чи інтересів.

9. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

10. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

11. При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

12. Проте, саме на позивача покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

13. У зв`язку зі скасуванням пункту 6 Постанови № 103 та поновленням попередньої редакції пункту 4 Постанови № 704, яка створює умови до автоматичного збільшення розмірів грошового забезпечення військових, без необхідності ухвалення додаткових рішень, з 20.01.2020 відбулися зміни, враховуючі які уповноважені органи зобов`язані видавати нові довідки.

14. Ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки стосується права на майно у розумінні пункту 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

15. Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

16. Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17. Позивач просить врахувати відповідно до частини другої статті 242 КАС України висновки Верховного Суду у справі № 380/12002/22, викладені в ухвалі від 02.05.2023, яка постановлена у часі пізніше та не застосовувати до спірних правовідносин висновки Верховного Суду викладені у постанові від 12.04.2023 у справі № 280/14933/22.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

18. Відповідач, заперечуючи проти позову, заявив про недодержання позивачем строку звернення до суду з посиланням на правові висновки, висловлені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22.

VI. ОЦІНКА СУДУ

19. Заявляючи клопотання про поновлення строку звернення до суду у заявленому спорі, позивач наполягає на додержанні таких строків.

20. Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що правові висновки щодо застосування норм права, якими врегулювано питання строку звернення до суду та наслідків його недодержання у цій категорії спорів, висловлено Верховним Судом у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 (ЄДРСР 110187784), застосування яких є обов`язковим для суду відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

21. Суд погоджується з доводами позивача, що у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16, від 25.04.2018 у справі № 910/24257/16 вказано, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

22. У постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 Верховним судом висловлено правову позицію щодо застосування статті 122 КАС України та дати початку обліку шестимісячного строку звернення до суду у спорі особи з обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не виготовленні та не направленні до органу Пенсійного фонду та позивачу довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для перерахунку розміру пенсії із 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022, та зобов`язання відповідача чинити ти дії по складенню та оформленню таких довідок.

23. При цьому, у справі № 380/14933/22 позивач звернувся до ОТЦК та СП з заявою про оформлення та направлення таких довідок, однак листом останнього повідомлено про відсутність підстав для вчинення таких дій.

24. Отже, у суду першої інстанції відсутні підстави для незастосування висновків Верховного Суду щодо застосування статті 122 КАС України, викладених у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22.

25. При цьому у суду відсутні підстави для застосування висновків Верховного Суду, викладених в ухвалі про відмову у відкритті касаційного провадження від 02.05.2023 у справі № 380/12002/22, оскільки обов`язковим є застосування висновків, викладених виключно у постановах суду касаційної інстанції, до яких ухвали суду, як форма судового рішення, не відноситься.

26. Також є відсутніми підстави для застосування висновків, висловлених Верховним Судом у постанові від 18.02.201 у справі № 640/25034/19, оскільки правовідносини у вказаній та цій справі є неподібними, а саме судом було розглянуто питання строку звернення до суду у спорі особи до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку про оскарження бездіяльності щодо невключення відомостей до Переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів фонду.

27. У зв`язку із неподібністю правовідносин не є застосовним висновки суду касаційної інстанції, висловлені у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, оскільки судом розглянуто питання додержання строку звернення до суду із позовом про визнання протиправними дій щодо виплати щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня.

28. Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із того, що згідно з вимогами статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

29. Законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

30. Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

31. При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

32. Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення, а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

33. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 07.04.2023 та оскаржує бездіяльність відповідача підготувати та надати до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, за його заявою від 06.10.2022.

34. У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду дійшов наступного висновку щодо застосування строку звернення до суду:

- «…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

35. Згідно із частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

36. На виконання даної норми Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).

37. Пунктом 1 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

38. За змістом пунктів 2 та 3 Порядку № 45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком № 45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

39. Підстави видачі спірної довідки позивач пов`язує з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі Постанова № 704), відповідно до якого розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

40. Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

41. Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII.

42. Отже, позивач повинен був дізнався про порушення свого права на оформлення довідки 1 січня відповідного року.

43. Аналогічного висновку щодо встановлення початку перебігу строку звернення до суду з позовною заявою про зобов`язання відповідача видати довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня відповідного календарного року для перерахунку пенсії згідно із Законом № 2262-ХІІ дійшов Верховний Суд у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22.

44. Суд зазначає, що період застосування таких довідок дорівнює календарному року, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб був змінним щорічно, принаймні до травня 2023 року.

45. Отримання позивачем листа від 12.01.2023 з повідомленням про відсутність пісдтав для складення довідки, не змінює право, яке заявлене до захисту - право на оформлення довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021.

46. Отримання такого листа у відповідь на заяву позивача не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на оформлення довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19).

47. За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

48. Судом запропоновано позивачу подати клопотання про поновлення строку звернення до суду, однак в поданому клопотанні заявник стверджує про не пропущення строку звернення до суду та причин пропуску такого строку, у тому числі поважних, не заявляє.

49. Суд зазначає, що не реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

50. Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

51. Доводи позивача про відсутність строку звернення до суду із цим позовом про оформлення довідки, із посиланням на статтю 51 Закону № 2262-ХІІ, суд вважає необґрунтованими, оскільки у вказаній статті йдеться про необмеженість строком саме здійснення перерахунку пенсії не проведеного з вини певних органів, відповідач у цій справі не має повноважень на здійснення перерахунку пенсії.

52. Наведене застосування норм права відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 (ЄДРСР 110187784), застосування якої є обов`язковим для суду відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

53. На необхідність врахування правових висновків Верховного Суду, сформульованих у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22, звертали увагу суди апеляційних інстанцій у постановах у справах № 380/17488/22, № 300/4692/22, № 500/4125/22, № 500/4611/22, № 300/5247/22, № 380/12001/22, № 140/7252/22, № 300/174/23, № 500/4568/22 та інших.

54. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

55. Отже, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

56. Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

57. Керуючись статтями 122, 123, 240 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

58. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом.

59. Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

60. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя І.О. Верба