Справа № 602/1081/22
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 602/1081/22 пров. № А/857/4991/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судових засідань Доморадової Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 березня 2023 року у справі за її позовом до Координаційно-моніторингової митниці про скасування постанови,

суддя у І інстанції Холява Л.І.,

час ухвалення рішення 14 год 02 хв,

місце ухвалення рішення м. Ланівці,

дата складення повного тексту рішення 10 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ :

12 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила скасування постанову Координаційно-моніторингової митниці (далі Митниця) у справі про порушення митних правил від 01 грудня 2022 року №0048/126000/22 щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України (далі МК), у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів на суму 12 083 990,30 грн та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 01 березня 2023 року у справі № 602/1081/22 у задоволенні позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що митним органом у протоколі про порушення митних правил №0048/126000/22 у повній мірі зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил та правомірно винесено постанову про притягнення її, як директора ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія» до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК постановою №0048/126000/22 від 01 грудня 2022 року. Стягнення застосовано у межах санкції цієї статті і підстав для задоволення позову немає.

У апеляційному порядку рішення оскаржено ОСОБА_1 , яка просила вказане судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не здійснив юридичної оцінки фактичних обставин справи та доводів позивача.

Звертає увагу на те, що Митниця безпідставно посилається на рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № СП-466/2020/441103, оскільки це рішення стосується застосування не Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», а Закону України «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну» та впровадження спеціального, а не антидемпінгового мита і не має жодного відношення до справи, що розглядається. В Україні не ніколи не впроваджувалося антидемпінгове мито щодо полімерних матеріалів.

ОСОБА_1 не має жодного відношення до змістовного наповнення сертифікатів якості, які складалися і видавалися компанією, яка продавала продукцію ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія». У свою чергу ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія» при митному оформленні зазначало у митних деклараціях такі відомості про фізичні характеристики товару, які були надані товариству виробником у відповідних сертифікатах якості.

Митниця не надала доказів, які би спростовували показники текучості розплаву та фізичні характеристики полімерних матеріалів, що були заявлені ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія» при проходженні митного оформлення у всіх тридцяти випадках, а також доказів, які би вказували на недостовірність відомостей щодо фізичних характеристик товару у сертифікатах якості, які надавалися товариством митним органам при митному оформленні.

У оскаржуваній постанові відсутнє обґрунтування сум, на ухилення від сплати яких були спрямовані дії особи, а сума митних платежів у 4 027 996,77 грн Митницею зазначено без будь-якого посилання на норми права та фактичні обставини справи.

Попри те, скаржник наголошує на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону при врахуванні відзиву Митниці на позовну заяву ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу Митниця підтримала доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечила обґрунтованість апеляційних вимог та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

Представник Митниці, належним чином повідомленої про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія» у період з 21 вересня 2021 року по 04 листопада 2021 року здійснило митне оформлення експортованих полімерних матеріалів.

До митного оформлення були подані такі митні декларації:

МД №UA 209140/2021/096808 від 21 вересня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/097233 від 22 вересня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/097853 від 23 вересня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/098407 від 24 вересня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/098951 від 26 вересня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/099536 від 28 вересня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/099537 від 28 вересня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/099637 від 28 вересня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/100432 від 30 вересня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/102008 від 04 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/102032 від 04 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/102036 від 04 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/102037 від 04 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/103702 від 08 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/103703 від 08 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/105324 від 12 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/106172 від 14 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/106173 від 14 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/107320 від 18 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/107322 від 18 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/107323 від 18 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/107324 від 18 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/107331 від 18 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/107336 від 18 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/107337 від 18 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/108833 від 21 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/110110 від 25 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/110472 від 25 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/110634 від 26 жовтня 2021 року;

МД №UA 209140/2021/114201 від 04 листопада 2021 року.

У графі 31 кожної з перелічених митних декларації зазначений товар: «полімери етилену в первинних формах: LITEN BS 50-007 - 22 000 кг (880 мішків по 25 кг). Поліетилен високої густини низького тиску у гранулах діаметром 2-5 мм, густина при Т 23 С - 0, 950 г/см3. Показник текучості розплаву (ПТР) при навантаженні 5 кг (MFR 5 KG) 0,22, 0,24 грам/10 хв. Додатково містить добавки спеціальних речовин для виробництва пластмасових труб, застосовується в індустрії систем газо- та водопостачання».

Відповідно до графи 33 МД «Код товару» задекларований код товару згідно з УКТЗЕД 3901 20 90 00.

З метою підтвердження якісних характеристик товару ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія» до митного оформлення подавались сертифікати якості (CERTIFICATE OF INSPECTION): б/н від 01листопада 2021 року, б/н від 22 жовтня 2021 року, б/н від 22 жовтня 2021 року, б/н від 21 жовтня 2021 року, б/н від 18 жовтня 2021 року, б/н від 15 жовтня 2021 року, б/н від 15 жовтня 2021 року, б/н від 15 жовтня 2021 року, б/н від 15 жовтня 2021 року, б/н від 15 жовтня 2021 року, б/н від 15 жовтня 2021 року, б/н від 14 жовтня 2021 року, б/н від 11 жовтня 2021 року, б/н від 11 жовтня 2021 року, б/н від 08 жовтня 2021 року, б/н від 04 жовтня 2021 року, б/н від 04 жовтня 2021 року, б/н від 29 вересня 2021 року, б/н від 29 вересня 2021 року, б/н від 29 вересня 2021 року, б/н від 29 вересня 2021 року, б/н від 27 вересня 2021 року, б/н від 24 вересня 2021 року, б/н від 24 вересня 2021 року, б/н від 24 вересня 2021 року, б/н від 24 вересня 2021 року, б/н від 21 вересня 2021 року, б/н від 21 вересня 2021 року, б/н від 20 вересня 2021 року, б/н від 17 вересня 2021 року.

У кожному із цих сертифікатів, які видані товаровиробником «OrlenUnipetrol RPA s.r.o.» (Чеська Республіка), вказано фактичне значення текучості розплаву: 0,22 грам/10 хвилин (MIN), 0,24 грам/10 хвилин (МАХ) згідно стандарту CSN EN ISO 1133-1 при щільності 950 згідно стандарту CSN EN ISO 1183.

Документи до митного оформлення подавались через митного брокера ОСОБА_2 на підставі договору про надання послуг на декларування товарів від 20 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «Смарт Брокер Партнершіп» та ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія».

Митні оформлення здійснювались на підставі зовнішньоекономічної угоди від 01 липня 2021 року № 0710-2021, укладеної ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія» (Покупець) з «OrlenUnipetrol RPA s.r.o.» (Чеська Республіка) (Продавець).

На підтвердження характеристик полімерних матеріалів, зазначених у наведених митних деклараціях, позивачем також надавались протоколи контрольних випробувань, проведених ТОВ «Центрсепротепломережа».

03 серпня 2022 року Митниця звернулася з листом №7.9-1/27/14/952 до «OrlenUnipetrol RPA s.r.o.» (Чеська Республіка), у якому просила надати інформацію щодо показника текучості розплаву полімеру етилену в первинних формах: LITEN BS 50-007 при навантаженні 2,16 кгс, 5 кгс та 21,6 кгс при 190 градусах Цельсія.

Листом № 7.9-1/27-2/7/1231 від 08 вересня 2022 року Митниця повідомила Львівську митницю про те, що Митницею здійснюються заходи щодо перевірки та контролю за дотриманням суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності вимог поміщення товарів у митні режими. Митницею проведено аналіз митних оформлень товару «поліетилен» у гранулах білого кольору…» за кодом 3901 20 90 00 згідно з УКТЕЗД, які були здійснені в період з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2022 рік. Під час митного оформлення поліетилену марки LITEN BS 50-007 виробництва «OrlenUnipetrol RPA s.r.o.» (Чеська Республіка) надавались сертифікати аналізу, де вказана інформація щодо показника текучості розплаву при навантажені 5,0 кгс зазначений показник вказується нарівні 0,24-0,3 грам/10 хвилин. На сайті виробника http://www.orienunipetrol.cz в сертифікаті аналізу поліетилену марки LITEN BS 50-007 наявна інформація щодо показника текучості розплаву лише при навантажені 21,6 кг. Вказаний показник становить 5,5-7,5 грам/10 хвилин, що свідчить про необхідність застосування спеціальних заходів у вигляді справляння антидемпінгового мита під час митного оформлення вказаного продукту. Враховуючи наведене у Митниці, виникли сумніви щодо автентичності поданих до митного оформлення документів.

З метою встановлення інформації щодо належності вказаних товарів до таких, у відношенні яких мають застосовуватися спеціальні заходи у вигляді справляння антидемпінгового мита, Митницею направлені листи на офіційні скриньки виробника «OrlenUnipetrol RPA s.r.o.» (Чеська Республіка) про надання інформації щодо показників текучості розплаву вказаних продуктів.

Відповідно до інформації, отриманої від «OrlenUnipetrol RPA s.r.o.» (Чеська Республіка), поліетилен марки LITEN BS 50-007 має показник текучості розплаву 5,5-7,5 грам при навантаженні 21,6 кгс.

Згідно з листом Львівської митниці від 19 вересня 2022 року № 7.4-1/20-01/4/18063 та розрахунків в додатку до нього сума митних платежів по 30 митних оформлень, які підлягали б сплаті ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія» у разі застосування антидемпінгового мита, становить 4 027 996,77 грн.

Відповідно до повідомлення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі «Про застосування попередніх спеціальних заходів щодо імпорту в Україну полімерних матеріалів незалежно від країни походження та експорту» від 21 листопада 2020 року нею 20 листопада 2020 року було прийнято рішення №СП-466/2020/4411-03, згідно з яким застосовано спеціальні заходи щодо імпорту в Україну товару незалежно від країни походження та експорту за таким описом: полівінілхлорид суспензійний, з Константою Фікентчера в межах від 64 до 69 (значення в сертифікаційних документах з Константою Фікентчера, К 64-69), що може класифікуватись за кодом 3904 10 00 00 згідно з УКТЗЕД, крім полівінілхлориду емульсійного та мікросуспензійного; та поліетилен у гранулах білого кольору (без додавання барвників або пігментів) 2-5 мм з питомою густиною більше 0,940 г/см3 і водночас показником текучості розплаву (ПТР) 5-17грам/10 хвилин при навантаженні 21,6 кгс, або показником текучості розплаву (ПТР) 0,34-0,37 грам/10 хвилин при навантаженні 5,0 кгс або показником текучості розплаву (ПТР) 0,06-0,08 грам/10 хвилин при навантаженні 2,16 кгс, що може класифікуватись за кодом 3901 20 90 00 згідно з УКТЗЕД.

Спеціальні заходи застосовано строком на три роки шляхом запровадження спеціального мита у розмірі:

з дня застосування спеціальних заходів - 12,4%;

через 12 місяців із дня застосування спеціальних заходів - 12,0%;

через 24 місяці з дня застосування спеціальних заходів - 11,5%.

Згідно з повідомленням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі «Про перегляд дії спеціальних заходів щодо імпорту в Україну полімерних матеріалів незалежно від країни походження та експорту» від 05 листопада 2022 року рішенням від 02 листопада 2022 року №СП-536/2022/441-01 зупинено дію спеціальних заходів, застосовані відповідно рішення від 20 листопада 2020 року №СП-466/2020/4411-03 «Про застосування попередніх спеціальних заходів щодо імпорту в Україну полімерних матеріалів незалежно від країни походження та експорту», до закінчення строку дії воєнного стану в Україні.

Головним державним інспектором оперативного відділу № 1 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Митниці 07 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних №0048/126000/22 за статтею 485 МК, відповідно до якого позивачка, як директор ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія», вчинила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, на загальну суму 4 027 996,77 грн (в тому числі антидемпінгове мито 3 356 663,96 грн, недонарахований податок на додану вартість 671 332,81 грн), шляхом подання до митного оформлення сертифікатів якості (CERTIFICATEOFINSPECTION) з недостовірними відомостями щодо фізичних характеристик товару.

На підставі вказаного протоколу постановою начальника Митниці від 01 грудня 2022 року № 0048/126000/22 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 12 083 990,30 грн.

Не погодившись із притягненням до відповідальності вказаною постановою від 01 грудня 2022 року № 0048/126000/22, ОСОБА_3 звернувся за захистом своїх прав до суду із адміністративним позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до частини 1 статті 1 МК законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 4 статті 275 МК передбачено, що антидемпінгове мито встановлюється відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об`єктом демпінгу, що заподіює шкоду або створює загрозу заподіяння шкоди національному товаровиробнику.

Згідно з частиною 1 статті 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Приписами частини 1 статті 485 МК передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

За правилами частини 1 статті 487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 352 МК посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані:

1) документи, визначені цим Кодексом;

2) податкова інформація;

3) експертні висновки;

4) судові рішення;

5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення;

6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

За правилами частини 1 статті 495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, з об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 485 МК, у частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів характеризується сукупністю таких ознак:

діяння, спрямоване на ухилення від сплати митних платежів;

суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів;

причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Водночас апеляційний суд наголошує на тому, що відповідальність, передбачена санкцією статті 485 МК, настає у разі наявності мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також заявлення неправдивих відомостей.

Відтак, для притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 МК, необхідно встановити вчинення нею активних дій з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом повідомлення контролюючому органу неправдивих відомостей, а отже наявність умислу на вчинення таких протиправних дій.

Разом із тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 при наданні контролюючому органу сертифікатів, які видані товаровиробником «OrlenUnipetrol RPA s.r.o.» (Чеська Республіка), усвідомлював недостовірність поданих документів та свідомо діяла з метою звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів про застосування щодо імпортованого ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія» товару приписів Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» та погоджується із апелянтом у безпідставності посилання Митниці на рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі № СП-466/2020/441103, яке стосується застосування Закону України «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну» та впровадження спеціального мита, а не антидемпінгового мита, несплата якого поставлена у провину позивачці.

Окрім того, частиною 1 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За правилами пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

ТОВ «ТД «Прикарпатська полімерна компанія» останню митну декларацію з переліку тих, що розглядаються у межах цієї справи, подало до митного оформлення з долученням до неї сертифіката якості з недостовірними, на переконання митного органу, відомостями щодо фізичних характеристик товару 04 листопада 2021 року.

Відтак, оскільки правопорушення, передбачене приписами статті 485 МК, не є триваючим і вважається вчиненим у випадку, що розглядається, з часу заявлення у митній декларації неправдивих відомостей та/або надання митному органу документів, що містять такі відомості, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності постановою Митниці від 01 грудня 2022 року №0048/126000/22 відбулося із порушенням строку, передбаченого частиною 1 статті 38 КУпАП, та без урахування імперативних приписів пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Як передбачено у частині 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Хоча ця справа стосується податкового спору, на переконання апеляційного суду, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Одночасно апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

У відповідності до приписів частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкової відмови у задоволенні позову. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та позов ОСОБА_1 задовольнити.

З огляду на приписи частин 1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Митниці на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції судовий збір у розмірі 992,40 + 18607,50 = 19599,90 грн.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 287, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Координаційно-моніторингової митниці у справі про порушення митних правил від 01 грудня 2022 року №0048/126000/22 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України та закрити провадження у справі про порушення митних правил.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 19599 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 90 коп за рахунок бюджетних асигнувань Координаційно-моніторингової митниці (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Постанова у повному обсязі складена 31 травня 2023 року.