Справа № 620/5295/23
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Чернігів Справа № 620/5295/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Мазко Ю.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн від 30.03.2023 року у виконавчому провадженні №70725962.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки здійснення виплати заборгованості на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 у справі №620/1529/22 неможливо через відсутність коштів для такої виплати.

Ухвалою судді Ткаченко О.Є. від 23.05.2023 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання на 10:00 31.05.2023.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки боржником рішення суду в повному обсязі не виконано, у зв`язку з чим 30.03.2023 винесено постанову про накладення штрафу. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Також просить справу розглядати без його участі.

Відповідачем у відзиві заявлено клопотання про залучення в якості третьої сторони ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - це особа, яка бере участь у справі на стороні позивача або відповідача у разі, якщо рішення у справі може вплинути на її права, свободи, інтереси чи обов`язки. Інтерес третьої особи щодо задоволення позову (якщо вона бере участь на стороні позивача) або щодо відмови у задоволенні позову (якщо вона бере участь на стороні відповідача) збігається з інтересами відповідно позивача або відповідача. Необхідною умовою для залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є вплив рішення у справі на її права, свободи, інтереси або обов`язки.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (ч.4 ст. 49 КАС України).

Отже, клопотання про залучення третьої особи має бути обґрунтованим та містити підстави для залучення такої (третьої особи) до участі у справі.

Всупереч викладеному, відповідачем не обґрунтовано необхідність залучення ОСОБА_2 з підстав впливу рішення у справі на права, свободи, інтереси або обов`язки останнього. Відтак, у суду відсутні підстави для залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 .

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розгляд справи провести без їх участі, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист № 620/1529/22 від 15.06.2023, виданий Чернігівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.04.2019 провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% від відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці від 12.04.2021 №ФЧ57616 про розмір грошового забезпечення, складеній Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням 100% суми підвищення, враховуючи уже виплачені суми пенсії (а.с.44).

У зв`язку з відсутністю підстав для повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання 11.01.2023 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №70725962 (а.с.45).

13.02.2023 до відділу від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов лист, яким повідомлено, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 (справа № 620/1529/22) за позовом ОСОБА_2 виконано. Доплата з 01.04.2019 по 31.01.2023 складає 249412,88 грн. З 01.02.2023 пенсія ОСОБА_2 буде виплачуватись на виконання рішення суду (а.с.46).

14.02.2023 до відділу від стягувача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій було повідомлено, що його пенсія обмежується максимальним розміром, що суперечить резолютивній частині судового рішення та надано докази, а саме скрін з особистого кабінету пенсіонера Пенсійного фонду України (а.с.48-50).

20.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн, так як пенсія стягувача обмежена максимальним розміром (відповідно до ст.ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з невиконанням рішення суду у повному обсязі без поважних причин у встановлений строк) (а.с.54).

Постанова про накладення штрафу від 20.02.2023 боржником не оскаржена.

30.03.2023 державним виконавцем повторно проведено перевірку виконання рішення суду, внаслідок якої встановлено, що рішення не виконано в повному обсязі, пенсія стягувача обмежується максимальним розміром, про що складено акт та винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду (а.с.57-58).

Вважаючи вказану постанову протиправною, ГУПФУ в Чернігівській області звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

За змістом частини другої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Кореспондуюча норма закріплена і в частині другій статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України.

В частині сьомій статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VIII закріплено, що судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Положеннями частини першої статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження (надалі також - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону № 1404-VIII).

За приписами частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону № 1404-VIII).

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, приймаючи рішення від 05.05.2022 у справі № 620/1529/22 Чернігівський окружний адміністративний суд вирішив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.04.2019 провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% від відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці від 12.04.2021 №ФЧ57616 про розмір грошового забезпечення, складеній Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019, без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням 100% суми підвищення, враховуючи уже виплачені суми пенсії.

Судом встановлено, що листом від 13.02.2023 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило відповідача про те, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 у справі № 620/1529/22 за позовом ОСОБА_2 виконано. Доплата з 01.04.2019 по 31.01.2023 складає 249412,88 грн. З 01.02.2023 пенсія ОСОБА_2 буде виплачуватись на виконання рішення суду (а.с.46).

Проте з копії роздруківки з пенсійної справи ОСОБА_2 вбачається, що основний розмір пенсії складає 26465,42 грн, а до виплати встановлено 231215,28 грн з обмеженням її максимальним розміром (а.с.50).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Чернігівській області рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 у справі № 620/1529/22 виконано частково, а саме з 01.02.2023 пенсія ОСОБА_2 виплачується на виконання рішення суду з обмеження її максимальним розміром.

Таким чином, у відповідача наявні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови.

Суд звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини у пункті 23 рішенні від 18.07.2006 у справі Проніна проти України (Заява № 63566/00) зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення.

У відповідності до вимог частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд.83-а, м. Чернігів, 14005, ).

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ).

Повне рішення суду складено 31 травня 2023 року.

Суддя О.Є. Ткаченко