Справа № 573/1778/22
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 р.Справа № 573/1778/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 27.12.2022, головуючий суддя І інстанції: Замченко А.О., вул. Шевченка, 17, м. Білопілля, Білопільський, Сумська, 41800, по справі № 573/1778/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області , Інспектора СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Цимбаренко Сергія Сергійовича

третя особа: Відділення поліції № 1 (м.Білопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Білопільського районного суду Сумської області з позовом до інспектора СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Цимбаренка Сергія Сергійовича, ГУНП в Сумській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділення поліції №1 (м. Білопілля) ГУНП в Сумській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ № 077889 від 29.11.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 27.12.2022 позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №077889, ухвалену 29.11.2022 інспектором СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції Цимбаренком Сергієм Сергійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 496 грн. 20 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУНП в Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідача - до інспектора СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Цимбаренка Сергія Сергійовича та позивача не надходили. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Клопотання представника позивача від 28.05.2023, яке надійшло до Другого апеляційного адміністративного суду 29.05.2023 на електронну адресу про відкладення судового засідання, колегія суддів залишає без розгляду, оскільки на документі відсутній кваліфікований електронний підпис особи, що його подала до суду.

Крім того, визначена категорія справи, згідно ст. 286 КАС України повинна бути розглянута у стислі строки, протягом 10 днів з дня відкриття провадження у справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 29.11.2022 року інспектором СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Цимбаренком С.С. ухвалена постанова серії БАВ №077889, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої 26.11.2022 о 23:54 у м. Білопілля, по вул. Сумській, 9, останній керував автомобілем Volkswagen Jetta, реєст. номер НОМЕР_1 , без посвідчення подія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом.

Не погодившись з постановою відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення належними доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на положення ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено, зокрема, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2, 4 ст. 126 вказаного Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У такому випадку уповноваженими посадовими особами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 р. І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 1, 2 р. ІІІ зазначеної Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України).

У статті 74 КАС України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч вказаним вище вимогам закону відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що позивач керував автомобілем.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вказана правова норма є бланкетною, тобто має загальний зміст і лише називає або описують правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів.

Конкретизований зміст диспозиції бланкетної правової норми передбачає певну деталізацію її положень іншими нормативно-правовими актами для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №461/202/17, від 17 червня 2020 року в справі №712/2602/17.

Отже, уповноважена особа при винесенні постанови про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП зобов`язана вказати у ній положення законодавчого чи іншого нормативно правового акту, які в кожному конкретному випадку були порушені з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Але такого в даній ситуації зроблено не було, що вбачається зі змісту оскаржуваної постанови.

Судова колегія зазначає, що в постанові зафіксовано лише те, що 26.11.2022 о 23:54 у м. Білопілля, по вул. Сумській, 9, останній керував автомобілем Volkswagen Jetta, реєст. номер НОМЕР_1 , без посвідчення подія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, але не викладено об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка, власне, й має виражатись у порушенні конкретної норми законодавчого чи іншого нормативно правового акту.

Зокрема, згідно з п.п. а) п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Не зазначення змісту норми відповідного закону чи підзаконного акту, конкретної їх частини, пункту, в порушенні вимог якої обвинувачується особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, позбавляє її можливості ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто є порушенням права на захист.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд першої інстанції надав належну оцінку доказам по справі та встановив, що оскаржувана постанова не містять інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, а тому з огляду на положення ч. 3 ст. 283 КУпАП, правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 24.01.2019 у справі №428/2769/17, навіть у випадку наявності відеозапису суд не зможе вважати його належним і допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивача не правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 126 КУпАП, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №077889, ухвалена 29.11.2022 інспектором СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції Цимбаренком Сергієм Сергійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Доводи апелянта стосовно порушення норм процесуального права щодо ненадання оцінки та аргументам відповідача по справі, які викладені у відзиві, який, як стверджує відповідач, був наданий до суду першої інстанції вчасно, судова колегія відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд справи № 573/1778/22, відповідно до протоколу судового засідання проведено 27.12.2022 з 08 год 40 хв по 09 год 00 хв., а відзив відповідача надійшов до суду 27.12.22 о 14:53:04, тобто після розгляду справи по суті.

Однак, про дату та час слухання вказаної вище справи, та надання відзиву, відповідач повідомлений завчасно про що свідчить підтвердження направлення 21.12.2022 повідомлення відповідачу на його електронну адресу.

Щодо інших доводів апелянта, то вони спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 270-272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 27.12.2022 по справі № 573/1778/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич Я.В. П`янова