Справа № 160/1137/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2023 року Справа № 160/1137/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу №160/1137/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -
23.01.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару № UA403020/2022/000180/2 від 30.09.2022 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до митного органу ним було надано документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням митної вартості за першим методом (за ціною договору), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту, однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом (резервним) на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. У зв`язку із чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування спірного рішення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
13.02.2023 року відповідачем до суду подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 року в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін по адміністративній справі №160/1137/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.
15.02.2023 року позивачем надано відповідь на відзив, згідно змісту якої останній просив позов задовольнити з підстав, що викладені у позові та поданій відповіді на відзив.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
01.11.2019 між «Imogate Solution Sp.z.o.o.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» укладений договір № 2 транспортно-експедиторського обслуговування. Відповідно до умов зазначеного договору, предметом договору є надання експедитором клієнту послуг з транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО) експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів клієнта, в тому числі організації перевезень різними видами транспорту, перевалка в портах та надання інших узгоджених сторонами послуг. Під кожне конкретне перевезення клієнт подає експедитору письмову заявку на експедирування з інформацією про найменування та кількості вантажу, маршруту перевезення (порт навантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача та іншу необхідну інформацію, що стосується організації ТЕО. При підтвердженні заявки експедитор зазначає в заявці перелік послуг, їх вартість, розмір плати експедитора. Підписана сторонами заявка є невід`ємною частиною даного договору ( п.п. 1.1 та 1.2). В рамках цього договору клієнт зобов`язаний своєчасно оплачувати рахунки експедитора. ( п. 3.2.13). Оплата послуг за даним договором та винагороди експедитора здійснюється клієнтом протягом 45 днів з моменту виставлення рахунка- фактури. Рахунок фактура повинен бути виставлений на протязі двох робочих днів з моменту судозаходу, якщо інше не передбачене узгодженою сторонами заявкою. ( п. 4.1). Цей договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами і діє до письмового повідомлення іншій стороні про його розірвання. Таке повідомлення повинно бути надіслане не менш ніж за 30 днів до дати розірвання договору(п.8.1).
01.09.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (м. Дніпро) укладено з компанією «SHANDONG SHIFENG (GROUP) CO., LTD» (Китай) зовнішньоекономічний контракт № SF/6, на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Компанією «SHANDONG SHIFENG (GROUP) CO., LTD» (Китай), відповідно до умов даного зовнішньоекономічного контракту було здійснено поставку Товариству з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» товарів (тракторів та запчастин) за специфікаціями № 2022-1 від 23.10.2021року, № 2022-1-z від 06.01.2022.
Зазначені товари поставлялись на умовах FОВ згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010.
Платіжним дорученням в іноземній валюті № 1194 від 28.05.2022 року були сплачені рахунки «Imogate Solution Sp.z.o.o.» в тому числі № F13/05/2022.
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ», задекларовано до Тернопільської митниці товар за електронною митною декларацію (ЕМД) № UA403020/2022/020536 від 29.09.2022 року: Товар 1: «Трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 24шт., марка -SHIFENG, модель - 240BL, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів -1344см3, потужність двигуна - 17,6кВт/24к.с, номери шасі/заводські номери НОМЕР_1 (двигун № НОМЕР_2 ); НОМЕР_3 (двигун № НОМЕР_4 ); НОМЕР_5 (двигун № НОМЕР_6 ); НОМЕР_7 (двигун № НОМЕР_8 ); НОМЕР_9 (двигун № НОМЕР_10 ); НОМЕР_11 (двигун № НОМЕР_12 ); НОМЕР_13 (двигун № НОМЕР_14 ); НОМЕР_15 (двигун № НОМЕР_16 ); НОМЕР_17 (двигун № НОМЕР_18 ); НОМЕР_19 (двигун № НОМЕР_20 ); НОМЕР_21 (двигун № НОМЕР_22 ); НОМЕР_23 (двигун № НОМЕР_24 ); НОМЕР_25 (двигун № НОМЕР_26 ); НОМЕР_27 (двигун № НОМЕР_28 ); НОМЕР_29 (двигун № НОМЕР_30 ); НОМЕР_31 (двигун № НОМЕР_32 ); НОМЕР_33 (двигун № НОМЕР_34 ); НОМЕР_35 (двигун № НОМЕР_36 ); НОМЕР_37 (двигун № НОМЕР_38 ); НОМЕР_39 (двигун № НОМЕР_40 ); НОМЕР_41 (двигун № НОМЕР_42 ); НОМЕР_43 (двигун № НОМЕР_44 ); НОМЕР_45 (двигун № НОМЕР_46 ); НОМЕР_47 (двигун № НОМЕР_48 ). Календарний рік виготовлення - 2021. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: SHANDONG SHIFENG (GROUP) СО., LTD.».
Товар 2: « 1. Трактор для сільськогосподарських робіт, колісний, новий, 64 шт., марка - SHIFENG, модель - 244В, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів -1344см3, потужність двигуна - 17,6кВт/24к.с, номери шасі/заводські номери: НОМЕР_49 (двигун № НОМЕР_50 ); НОМЕР_51 (двигун НОМЕР_52 ); НОМЕР_53 ( двигун № НОМЕР_54 ); НОМЕР_55 (двигун № НОМЕР_56 ); НОМЕР_57 (двигун № НОМЕР_58 ); НОМЕР_59 (двигун № НОМЕР_60 ); НОМЕР_61 (двигун № НОМЕР_62 ); НОМЕР_63 (двигун № НОМЕР_64 ); НОМЕР_65 (двигун № НОМЕР_66 ); НОМЕР_67 (двигун № НОМЕР_68 ); НОМЕР_69 (двигун № НОМЕР_70 ); НОМЕР_71 (двигун № НОМЕР_72 ); НОМЕР_73 (двигун № НОМЕР_74 ); НОМЕР_75 (двигун № НОМЕР_76 ); НОМЕР_77 (двигун № НОМЕР_78 ); НОМЕР_79 (двигун № НОМЕР_80 ); НОМЕР_81 (двигун № НОМЕР_82 ); НОМЕР_83 (двигун № НОМЕР_84 ); НОМЕР_85 (двигун № НОМЕР_86 ); НОМЕР_87 (двигун № НОМЕР_88 ); НОМЕР_89 (двигун № НОМЕР_90 ); НОМЕР_91 (двигун № НОМЕР_92 ); НОМЕР_93 (двигун № НОМЕР_94 ); НОМЕР_95 (двигун № НОМЕР_96 ); НОМЕР_97 (двигун № НОМЕР_98 ); НОМЕР_99 (двигун № НОМЕР_100 ); НОМЕР_101 (двигун № НОМЕР_102 ); НОМЕР_103 (двигун № НОМЕР_104 ); НОМЕР_105 (двигун № НОМЕР_106 ); НОМЕР_107 (двигун № НОМЕР_108 ); НОМЕР_109 (двигун № НОМЕР_110 ); НОМЕР_111 (двигун № НОМЕР_112 ); НОМЕР_113 (двигун № НОМЕР_114 ); НОМЕР_115 (двигун № НОМЕР_116 ); НОМЕР_117 (двигун № НОМЕР_118 ); НОМЕР_119 (двигун № НОМЕР_120 ); НОМЕР_121 (двигун № НОМЕР_122 ); НОМЕР_123 (двигун № НОМЕР_124 ); НОМЕР_125 (двигун № НОМЕР_126 ); НОМЕР_127 (двигун № НОМЕР_128 ); НОМЕР_129 (двигун № НОМЕР_130 ); НОМЕР_131 (двигун № НОМЕР_132 ); НОМЕР_133 (двигун № НОМЕР_134 ); НОМЕР_135 (двигун № НОМЕР_136 ); НОМЕР_137 (двигун № НОМЕР_138 ); НОМЕР_139 (двигун № НОМЕР_140 ); НОМЕР_141 (двигун № НОМЕР_142 ); НОМЕР_143 (двигун № НОМЕР_144 ); НОМЕР_145 (двигун № НОМЕР_146 ); НОМЕР_147 (двигун № ЇМ НОМЕР_148 ); НОМЕР_149 (двигун № НОМЕР_150 ); НОМЕР_151 (двигун № НОМЕР_152 ); НОМЕР_153 (двигун № НОМЕР_154 ); НОМЕР_155 (двигун № НОМЕР_156 ); НОМЕР_157 (двигун № НОМЕР_158 ); НОМЕР_159 (двигун № НОМЕР_160 ); НОМЕР_161 (двигун № НОМЕР_162 ); НОМЕР_163 (двигун № НОМЕР_164 ); НОМЕР_165 (двигун № НОМЕР_166 ); НОМЕР_167 (двигун № НОМЕР_168 ); НОМЕР_169 (двигун № НОМЕР_170 ); НОМЕР_171 (двигун № НОМЕР_172 ); НОМЕР_173 (двигун № НОМЕР_174 ); НОМЕР_175 (двигун № НОМЕР_176 ). Календарний рік виготовлення - 2021. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: SHANDONG SHIFENG (GROUP) CO., LTD.».
Товар 3: «Частини двигунів внутрішнього згоряння з компресійним запалюванням від стиснення (дизелів). Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Блок циліндрів НОМЕР_177 - 6шт. Напрямна клапана ДД1122ВЕ - 20шт. Сідло впускного клапана ДД1122ВЕ - 10шт. Клапан впускний НОМЕР_177 - 10шт. Сідло випускного клапана ДД1122ВЕ - 10шт. Клапан випускний НОМЕР_177 - 10шт. Палець поршневий НОМЕР_177 - 20шт. Поршень НОМЕР_177 - 30шт. Шатун у зборі ДД1122BE - 10шт. Кришка клапанів НОМЕР_177 - Зшт.».
Товар 4: «Вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) та кривошипи. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Вал розподільний ДД1122BE - 10шт. Вал балансувальний нижній НОМЕР_177 - 6шт.».
Товар 5: «Прокладки з пароніту для двигунів внутрішнього згоряння, КПП та інших деталей сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Прокладання впускного колектора НОМЕР_177 - 30шт.».
Товар 6: «Корпуси підшипників без вмонтованих кулькових або роликових підшипників; підшипники ковзання для валів, нові. Застосовуються для зменшення сил тертя при обертанні валів двигунів, для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Вкладиші шатуна (2шт. к-т) НОМЕР_177 - 50шт.».
Товар 7: «Рульові колеса, рульові колонки та картери рульових механізмів; їх частини. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Механізм кермовий у зборі DW240В - 6шт.».
Товар 8: «Арматура кріплення з недорогоцінних металів, що використовуються у кузовах транспортних засобів, тракторах цивільного сільськогосподарського призначення: Палець штока циліндра витягу (L=50mm, D=6mm) DW240B - 10шт. Скоба кріплення важеля ручного газу DW 240B/DW 244В - 9шт. Рамка кріплення заднього крила DW240/ 244B - 4шт. Тяга верхня регулювальна в зборі JM244B/C - 1шт. Кріплення тяги педалі зчеплення DW 244В - 2шт. Кронштейн кріплення генератора LC138 - 5шт.».
Товар 9; «Вироби з чорних металів інші, виготовлені методами токарної та фрезерної обробки, запасні частини до сільськогосподарської техніки. Не військового призначення: Корпус роздавальної коробки DW 244В - 2шт. Ручка заводна DW240B -16шт. Корпус лівої півосі DW 244В - 4шт. Корпус правої півосі DW 244В - Зшт.».
Товар 10: «Частини до сільськогосподарської техніки, вироби з чорних металів литі, противага для тракторів : Вантаж передній додатковий DW 244В - 2шт. Вантаж заднього колеса к-т DW 244В - 2шт.».
Товар 11: «Дзеркала скляні заднього огляду для транспортних засобів. Встановлюються в або на кабіні водія трактора, скляні в пластиковій рамі: Дзеркало заднього виду ліве DW 244В - 12шт.».
Товар 12: «Глушники та вихлопні труби з чорних металів. Призначені для приглушування звуку вихлопу та відведення відпрацьованих газів із двигуна. Запасні частини до сільськогосподарської техніки: Глушник DW 244В - 2шт.».
Товар 13: «Електричні реле для напруги не більш як 603, для сили струму 10А. Призначене для стабілізації напруги в ланцюгах електропроводки. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки, не військового призначення: Регулятор напруги DW 244В - 10шт.».
Товар 14: «Прилади освітлювальні або візуальної сигналізації. Блоки для сигналізаційного оповіщення водія, для встановлення на моторних транспортних засобах. Запасні частини до сільськогосподарської техніки: Вказівник температури з датчиком КМ138ВТ - 2шт. Фара передня у зборі DW 244В - 2шт.».
Товар 15: «Привідні паси, V-образні, не ребристі, з вулканізованої гуми для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки. Безкінечні, шириною 5см, довжина кола 240см: Ремінь В-2400 DW 244В - 5шт.».
Товар 16: «Сидіння, що використовуються в сільськогосподарській техніці, тракторах: Сидіння DW 244В - 2шт.».
Товар 17: «Частини вихлопних систем для відведення відпрацьованих газів із двигуна, виготовлені з чорних металів. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Коліно вихлопної труби DW 244В - 2шт.».
Товар 18: «Вироби з чорних металів, гайки внутрішнім діаметром понад 12мм. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Гайка корончаста МІ6x2 - Зшт.».
За рахунком-фактурою (інвойсом) SF2021/4C/SF2022/1B від 14.01.2022 вартість склала - 165436,88дол. США (що по курсу НБУ складало на день декларування 6049795,09 грн.)
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству було направлено електронне повідомлення №1 від 29.09.2022р., відповідно якого у зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалась), митницею були додатково витребувані від ТОВ ПК "ДТЗ", наступні документи: оригінали товаросупровідних документів згідно вимог пункту 2 статті 264 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року N 4495-УІУ зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось); якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу вимагалось надати (за наявності) такі додаткові документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
Листом № 300902 від 30.09.2022 року, ТОВ ПК ДТЗ додатково надало митниці: прайс-лист виробника; комерційну пропозицію виробника, прайс лист виробника від 15.10.2021 та платіжне доручення № 1194 від 26.05.2022 року, а також повідомило митницю, що ним надано усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
30.09.2022 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403020/2022/000180/2, відповідно якого, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: транспортних перевізних документів, якщо здійснювалося страхування, - страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації.
Митним органом відмовлено у прийнятті вказаної митної декларації шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA 403020/2022/020834 від 04.10.2022 року.
Загальна різниця митних платежів (ввізне мито та ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 758793,96 грн. Розрахунок різниці в митних платежах зазначено у графах 47 Нарахування платежів, 47 "В" Подробиці розрахунків" означеної ЕМД.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» вважає, що зазначене рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернулось до суду з даним позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд враховує наступне.
Згідно з частиною 8 статті 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.
Так, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.
Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
При цьому, частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи передбачені цією частиною.
Згідно частини 3 статті 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3)невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтями 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічне тлумачення зазначених правових норм висловлене Верховним судом в усталеній правовій позиції, сформованій за наслідками касаційного розгляду цілого ряду справ та висловленій в постановах: по справі № 21-127а15 від 31.03.2015 року, по справі №815/4477/15 від 21 січня 2020 року, по справі №813/1350/14 від 14 січня 2020 року, по справі №160/8775/18 від 18 грудня 2019 року, по справі №804/2957/17 від 12 грудня 2019 року, по справі №814/2602/15 від 14 листопада 2019 року та багатьох інших справах.
В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, у графі 33, митницею зазначено, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не надано документів, що підтверджують митну вартість товару: транспортних перевізних документів, якщо здійснювалось страхування, - страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та або/ інформація біржових організацій про вартість товару; розрахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації, які на її думку унеможливлюють митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і які стали підставою для здійснення коригування.
Надаючи оцінку висновкам митного органу щодо наявності розбіжностей в наданих до митного оформлення документах, суд встановив та зазначає наступне.
При цьому судом встановлено наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» укладеного договору від 01.11.2019 року № 2 з перевезення вантажу морським транспортом із експедитором «Imogate Solution Sp.z.o.o. ».
Згідно пунктів 4.1 та 4.5 договору № 2 оплата послуг за даним договором та винагороди експедитора здійснюється клієнтом протягом 45 (сорока п`яти) днів з моменту виставлення рахунка- фактури. Рахунок-фактура повинен бути виставлений на протязі двох робочих днів з моменту судозаходу, якщо інше не передбачене узгодженою сторонами заявкою. Валюта платежу - долар США, Євро.
На підтвердження сплати позивачем по рахунку № F13/05/2022 від 05.05.2022 року товариством до митного органу було надано платіжне доручення в іноземній валюті № 1194 від 26.05.2022 року.
Твердження митного органу щодо того, що сума зазначена у банківських платіжних документах, що підтверджують факт про оплату транспортно-експедиційних послуг не відповідає відомостям зазначеним у рахунку від 05.05.2022 № F04/05/2022, не знайшло свого підтвердження, оскільки рахунок - фактура про надання транспортно експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги від 05.05.2022 № F04/05/2022 не подавалось позивачем до митного оформлення зазначеної партії товару, для митного оформлення зазначеної партії товару товариством було подано рахунок - фактура про надання транспортно експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги від 05.05.2022 року № F13/05/2022.
При дослідженні платіжного доручення в іноземній валюті № 1194 від 26.05.2022, судом встановлено, 270300,00 доларів США 00 центів було сплачено за призначенням платежу : Prepaym.freigt forwade serv. con. 2 dd 01/11/19. Inv F05/05/2022, F08/05/2022, F09/05/2022, F10/05/2022, F1 1/05/2022, F 12/05/2022, F13/05/2022. Тобто, платіжним дорученням в іноземній валюті № 1194 від 26.05.2022 року було сплачено не за одним рахунком, а відразу за декількома.
Отже, платіжним дорученням в іноземній валюті № 1194 від 26.05.2022 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» було сплачено за Рахунком/Invoice № F13/05/2022 від 05.05.2022 року в тому числі.
За вказаних обставин, зауваження митного органу щодо невідповідностей даних рахунку на ТЕО № F04/05/2022 платіжним документам безпідставні.
Щодо доводів митного органу про заниження витрат на морське транспортування 40-футового контейнера суд зазначає наступне.
Однак, суд не вважає такі доводи відповідача обґрунтованими з огляду на те, що нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України встановлено основні засади, серед яких свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Сторони договору є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 2, частини 4 статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. При цьому суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності керуються принципом свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві таких суб`єктів добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки та здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у будь-яких формах, які прямо не заборонені чинним законодавством України. Частиною 1 ст.14 цього Закону суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності дозволено самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.
За вказаних обставин, сторони договору вправі визначати будь-які умови, які б не протирічили вимогам чинного законодавства.
Посилання відповідача на лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» про рівень цін на послуги з перевезення вантажів в залежності від виду і способу перевезень і маршруту перевезення, суд не вважає достатньою підставою вважати доведеним факт заниження позивачем вартості витрат на перевезення товару, оскільки такий лист не носить обов`язкового характеру, а умови зазначені в ньому є відмінними від умов даної поставки.
Щодо правильності обрання відповідачем методу для визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.
Так, Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі №820/9195/15, від 28.08.2018 у справі №810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 зазначено про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.
Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору.
Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 Митного кодексу України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.
Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи Митного кодексу України, зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.
Згідно з пунктами 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Як вбачається з наведеного, в спірному рішенні міститься посилання лише на раніше оформлені митні декларації і не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами.
При цьому у них не зазначено загальна кількість партії раніше оформленого товару, розрахунок митної вартості, не наведені торгова марка, технічні характеристики товару, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась виходячи не з ваги товару, а з його характеристик, а ідентифікація раніше оформленого митницею товару, на підставі лише зазначених вище відомостей не можлива. Умови поставки раніше оформленого митним органом товару по ряду товару відрізняються від умов поставки задекларованих товарів.
Зазначений митницею розрахунок вартості товару за штуку не відповідає дійсній ціні товару, оскільки митниця загальну кількість партії у кілограмах помножує на вартість за 1 кг. та ділить на кількість штук товару у партії. Такий розрахунок є некоректним, оскільки товари купувались товариством у штуках, їх вартість визначалася сторонами контракту виходячи з технічних та якісних характеристик товару, які митницею не враховані.
У ході консультацій, до прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, митницею представнику підприємства для ознайомлення, з метою можливості проведення аналізу розрахунку, не надавалась інформація та документи щодо товарів, раніше оформлених органами доходів та зборів, хоча в листі-відповідях на електронні повідомлення від митниці декларанту, підприємством заявлялась вимога про їх надання, що було проігноровано митним органом.
Тим самим митницею було порушено один із принципів здійснення державної митної справи - додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб (пункт 7 частини 1 статті 8 МКУ), який означає обов`язок органу доходів і зборів вжити заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною органом доходів і зборів у справі. Це означає що орган доходів і зборів повинен довести до відома декларанта таку свою оцінку з тим, щоб декларант міг сформувати власну правову позицію і стратегію її відстоювання у конкретній митній процедурі.
Верховний Суд, розглядаючи судові справи щодо оскарження аналогічних рішень митниці висловлює у своїх постановах, наступні правові висновки, відповідно яких розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. (Постанова від 22.04.2019 № 815/6242/17 ).
Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містять, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та вмотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.
Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України в постанові по справі № 21-127а15 від 31.03.2015 року.
Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України, є підставою для витребування додаткових документів.
Аналогічний підхід закріплено і у Методичних рекомендаціях щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби від 11.09.2015 N 689.
Так, у пункті 8 розділу 2 цих Методичних рекомендацій зазначено, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів. Тобто при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи. Таке тлумачення зазначеної правової норми повністю співпадає з правовим висновком, висловленим Верховним Судом по справі N 809/453/17 від 03.04.2018р.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» під час митного оформлення надало усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого товариством товару та протиправність оскаржуваного рішення.
Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована.
При цьому митний орган належно не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 Митного кодексу України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
При цьому відповідачем не доведено належними доказами правомірність свого рішення.
Таким чином, відповідачем не доведено наявності зазнаних в оскаржуваному рішенні підстав для коригування митної вартості товару.
Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів UA403020/2022/000180/2 від 30.09.2022 року не відповідає вимогам пункту 3 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки винесено відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, але не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» з Тернопільської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (49000, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 100, прим. 1, ) до Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 38, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару № UA 403020/2022/000180/2 від 30.09.2022 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці суму сплаченого судового збору в розмірі 11 381,91 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська