Справа № 200/1379/23
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Справа№200/1379/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Аляб`єва І.Г.

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції від 20.02.2023 № 101 «Про застосування до працівників УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції стосовно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції від 27.02.2023 № 197 о/с «По особовому складу» про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 27.02.2023;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції з 28.02.2023 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 28.02.2023 по день ухвалення судом рішення, з розрахунку розміру його середньоденної заробітної плати в сумі 558,42 грн;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на службі в поліції та в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач вважає, що дійсно вчинив формальне порушення вимог Закону внаслідок прояви людського співчуття до жінки, оскільки повинен був забезпечити транспортування на штрафну стоянку транспортного засобу та готов нести відповідну дисциплінарну відповідальність за це. Разом з тим, застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення не відповідає ступеню тяжкості скоєного, оскільки це не потягло будь-яких наслідків для суспільства та держави в цілому, та автомобіль на той час в розшуку був вже безпідставно. Відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів в частині суворості стягнення не було враховано дані про його особу, а саме тривалий стаж в органах НПУ та бездоганну репутацію, наявність родини, двох неповнолітніх дітей. Факт звільнення зі служби в умовах військового стану позбавив його родину засобів існування.

При цьому йому в провину в оскаржуваному наказі ставиться порушення вимог частини першої статті 39, частини першої статті 42 Закону України «Про запобігання корупції». Ці норми регулюють пріоритет інтересів держави, а також компетентність та ефективність при виконанні своїх службових обов`язків. Разом з тим, у даному випадку він поставив інтереси людини та громадянина в пріоритет над державними, що по суті є одним й тим же, та готов нести дисциплінарну відповідальності, але не таку сувору.

Щодо відсутності відеозапису на портативному відео реєстраторі, отриманому для несення служби, він також пояснив, що не включав його, оскільки він вже розряджався та вважав, що у інших інспекторів реєстраторі були включені.

Зазначає, що ч. 1, 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, який полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Разом з тим, під час проведення службового розслідування можливі доводи позивача на свій захист не були перевірені, він навіть не викликався до комісії.

З урахуванням викладеного вважає, що застосоване до позивача стягнення у виді звільнення з займаної посади занадто суворе, оскільки належним чином не враховано характер проступку та обставини, за яких такий проступок був вчинений, особу порушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, наслідки цього проступку, попередню поведінку позивача, ставлення до служби.

Ухвалою суду від 10.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.05.2023 заяву Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без розгляду - залишено без задоволення.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач висловлює незгоду з вимогами позивача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки матеріалами службового розслідування підтверджується наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку. Зазначає, що наказом ДПП № 197 о/с від 27.02.2023 інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 лейтенанта поліції ОСОБА_1 (позивач) відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) звільнено зі служби в поліції.

Підставою для звільнення позивача став наказ ДПП від 20.02.2023 № 101 «Про застосування до працівників УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень», який було видано за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу ДПП від 27.01.2023 № 212 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» за фактом порушення позивачем службової дисципліни, що мало місце 27.01.2023.

Службовим розслідуванням в повній мірі встановлено наявність в діях позивача повного складу дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18, пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 1 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пункту 11 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, пункту 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102.

Виявлене порушення докладно описано у висновку службового розслідування та належним чином підтверджено зібраними дисциплінарною комісією матеріалами.

Так, з наявних матеріалів службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено та належним чином підтверджено, що 27.01.2023 наряд поліції, у складі якого перебував позивач, на службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, номерний знак НОМЕР_1 виконували службові обов`язки у м. Дніпро. Під час патрулювання по вул. Набережна Перемоги, 82 виявили правопорушення, вчинене водієм автомобіля SUZUKI VITARA під керуванням ОСОБА_2 , крім того вказаний автомобіль розшукується Слобожанським відділом державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Проте, за результатами розшуку вказаного транспортного засобу поліцейські вказаного наряду, в тому числі позивач, не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу та не забезпечили його зберігання на спеціальному майданчику чи стоянці, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а саме пунктом 1 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, і згідно з абзацем шостим пункту 1 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, а також не здійснили провадження у справі про адміністративне правопорушення, не прийняли рішення про застосування адміністративних стягнень, згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію». Водночас, під час виявлення і зупинки 27.01.2023 автомобіля SUZUKI VITARA зазначені поліцейські не проводили відеозйомку в порушення пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026.

Крім того, позивач, з огляду на пояснення свого напарника - ОСОБА_3 та відомостей системи ІПНП, не під своїм логіном та паролем зайшов в систему ІПНП, що є порушенням пункту 11 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357.

Поряд з цим, варто зазначити, що під час проведення службового розслідування, з урахуванням підстав його призначення, дисциплінарною комісією також взято до уваги розміщену у месенджері TELEGRAM на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 відеопублікацію під назвою «Копы сегодня попались на взятке. На видео видно все идеально. Интересненько», яка на час складання висновку отримала поширення у вказаному месенджері серед невизначеного кола осіб (115 тисяч переглядів),. Постановою Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 810/2073/16 суд вказав, що «Оцінюючи доводи касаційної скарги щодо багаторічної сумлінної служби позивача в органах внутрішніх справ, присвоєння звання підполковника поліції, успішне проходження атестації, колегія суддів зазначає, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку», у зв`язку із чим дисциплінарна комісія дійшла висновку, що дії вказаних вище поліцейських (зокрема, позивача) є такими, що дискредитують Національну поліцію.

При цьому позивачу під час проведення службового розслідування було належним чином забезпечено можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, шляхом забезпечення йому можливості надати свої пояснення стосовно фактів, щодо яких проводилось таке службове розслідування, однак останній від надання будь-яких пояснень відмовився. Про відмову позивача від надання пояснень складено відповідний акт від 27.01.2023, зареєстрований у відділі документального забезпечення Управління 28.01.2023 за № 907/41/19/03-2023.

Таким чином, з огляду на наявні матеріали службового розслідування та наведені положення нормативно-правових актів, беручи до уваги відомості, що характеризують капітана поліції ОСОБА_1 , зважаючи на попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби, а також відсутність пом`якшуючих обставин, враховуючи при цьому негативний вплив вчинених позивачем дій на авторитет органів Національної поліції, дисциплінарною комісією в повній мірі встановлено наявність в діях позивача повного складу дисциплінарного проступку, що повинно мати наслідком притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Представником позивача надано відповідь на відзив в яких зазначено, що згідно змісту оскаржуваних наказів, позивачу не поставлено в провину вчинення будь-яких корупційних діянь, а тому посилання відповідача на вказану публікацію як одну з підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності є безпідставним.

Відповідачем при прийнятті оскаржуваних наказів в частині суворості стягнення не було враховано дані про його особу, а саме тривалий стаж в органах НПУ та бездоганну репутацію, наявність родини, двох неповнолітніх дітей, наявність відомчих нагород та відзнак. Також відповідач не врахував при прийнятті оскаржуваних наказів, що факт звільнення зі служби в умовах військового стану фактично позбавив родину ОСОБА_1 засобів існування.

З урахуванням викладеного та наданих документів вважає, що застосоване до позивача стягнення у виді звільнення з займаної посади занадто суворе, оскільки належним чином не враховано характер проступку та обставини, за яких такий проступок був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, наслідки цього проступку, попередню поведінку позивача, ставлення до служби .

Представником відповідача надані заперечення в яких зазначено, що у відповіді на відзив зазначається, що позивач не оспорює факт порушення ним службової дисципліни, але вважає, що відповідач не довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення та найголовніше - належного обґрунтування необхідності застосування до позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та неможливості (з урахуванням даних про його особу, наслідків порушення) застосування до нього менш суворого дисциплінарного стягнення.

Втім, як зазначалось у відзиві на позовну заяву, надання водієм транспортного засобу, оголошеного у розшук органами ВДВС, відомостей про сплату певних заборгованостей не скасовує дії відповідної постанови, прийнятої уповноваженою особою, про оголошення майна боржника в розшук, не свідчить про безпідставність знаходження майна у розшуку та не зумовлює відсутності обов`язку у поліцейського, який виявив розшукуваний транспортний засіб, діяти відповідно до визначеного чинним законодавством порядку. Діючими нормативно-правовими актами поліцейським не надано повноважень щодо оцінки постанов державних виконавців, виданих останніми в межах відповідних виконавчих проваджень, на предмет їх законності та обґрунтованості або прийняття рішень про доцільність чи недоцільність затримання транспортного засобу, оголошеного у розшук уповноваженими органами, при виявленні такого транспортного засобу, а вирішення таких питань є компетенцією лише того органу (його посадової особи), яким прийнято рішення про розшук.

Тож, будучи належним чином обізнаним про знаходження транспортного засобу у розшуку, позивач не вжив жодних заходів, направлених на затримання такого транспортного засобу, та допустив подальший безперешкодний рух цього транспортного засобу у невідомому напрямку, внаслідок чого своєчасне встановлення місцезнаходження цього майна та виконання постанови державного виконавця було унеможливлено.

Отже, посилання позивача на відсутність наслідків його дій для суспільства та держави в цілому, а також на безпідставність знаходження зупиненого ним транспортного засобу у розшуку не відповідають вимогам чинного законодавства.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про одруження від 22.07.2017 позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 у шлюбі народилися ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Наказом ДПП від 27.02.2023 № 197 о/с «По особовому складу» інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 27.02.2023.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 27.01.2023 № 212 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин учинення окремими поліцейськими УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного проступку, проведено службове розслідування.

На підставі наказу ДПП від 27.01.2023 № 212 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» за фактом порушення позивачем службової дисципліни, що мало місце 27.01.2023.

За результатом службового розслідування прийнято наказ від 20.02.2023 №101 яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 39, частини першої статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, пункту 5 розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026, пункту 11 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357, пункту 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, пункту 4 розділу ІІІ Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом МВС від 30.01.2018 № 64/261/5, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 (0007613) застосувано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 20.02.2023 №101 встановлено 27.01.2023 інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Бакал Денис Олексійович, інспектор взводу № 1 роти № З батальйону № 1 УШІ в Дніпропетровській області ДПП старший лейтенант поліції Іванов Сергій Олександрович та інспектор взводу № 2 роти № З батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, зупинили транспортний засіб SUZUKI VITARA під керуванням ОСОБА_2 , номерний знак НОМЕР_4 , якого перебував у розшуку державним виконавцем Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно з постановою про розшук майна боржника від 01.12.2022 № 9, та не здійснили його тимчасове затримання, не ініціювали провадження у справі про адміністративне правопорушення, не забезпечили включення портативного відео реєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків, чим порушили вимоги пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УШ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), пункту 1 частини першої статті 18, пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 розділу ХПІ Інструкції з оформлення поліцейськими .матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, ІДО мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 пункту 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, пункту 4 розділу ІІІ Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом МВС від 30.01.2018 № 64/261/5.

У діях ОСОБА_7 дисциплінарна комісія також встановила порушення вимог частини першої статті 39, частини першої статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у некомпетентному виконанні службових обов`язків, превалюванні приватного інтересу над державним. Крім того, ОСОБА_8 порушив вимоги пункту 11 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357, що виразилось у користуванні 27.01.2023 ОСОБА_9 службовим планшетним пристроєм не під своїм логіном та паролем.

Відомості про дисциплінарний проступок ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 поширено в Інтернеті, що підірвало авторитет і завдало шкоди Національній поліції України.

В матеріалах справи міститься подяка ОСОБА_1 від керівника батальйону патрульної поліції за сумлінне та бездоганне виконання службових обов`язків, з нагоди відзначення 31-ї річниці незалежності України. (наказ голови НПУ від 02.07.2021 року № 836 о/с). Також, ОСОБА_1 було нагороджено відзнакою за 15 років сумлінної служби.

В матеріалах справи наявна характеристика КП «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» щодо ОСОБА_1 від 06.04.2023 року, в якій позивач характеризується виключно з позитивної сторони.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок №893).

Відповідно до ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закон № 580-VIII, зобов`язує поліцейського, з-поміж іншого, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції (п. 1, 2, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Згідно з ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком №893.

Пунктом 2 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1 ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за те, що 27.01.2023 інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Бакал Денис Олексійович, інспектор взводу № 1 роти № З батальйону № 1 УШІ в Дніпропетровській області ДПП старший лейтенант поліції Іванов Сергій Олександрович та інспектор взводу № 2 роти №3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зупинили водія, транспортний засіб SUZUKI VITARA, номерний знак НОМЕР_4 , якого перебував у розшуку державним виконавцем Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно з постановою про розшук майна боржника від 01.12.2022 № 9, та не здійснили його тимчасове затримання, не ініціювали провадження у справі про адміністративне правопорушення, не забезпечили включення портативного відео реєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків, чим порушили вимоги пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УШ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), пункту 1 частини першої статті 18, пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1 розділу ХПІ Інструкції з оформлення поліцейськими .матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 пункту 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, пункту 4 розділу ІІІ Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом МВС від 30.01.2018 № 64/261/5.

У діях ОСОБА_7 дисциплінарна комісія також встановила порушення вимог частини першої статті 39, частини першої статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у некомпетентному виконанні службових обов`язків, превалюванні приватного інтересу над державним. Крім того, ОСОБА_8 порушив вимоги пункту 11 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357, що виразилось у користуванні 27.01.2023 ОСОБА_9 службовим планшетним пристроєм не під своїм логіном та паролем.

Відомості про дисциплінарний проступок ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 поширено в Інтернеті, що підірвало авторитет і завдало шкоди Національній поліції України.

Згідно наказу від 20.02.2023 №101 яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 частини першої статті 18, пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 39, частини першої статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, пункту 5 розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026, пункту 11 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357, пункту 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, пункту 4 розділу ІІІ Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом МВС від 30.01.2018 № 64/261/5, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 (0007613) застосувано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Щодо порушення позивачем пункту 1 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція №1395), пункту 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, та пункту 4 розділу ІІІ Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом МВС від 30.01.2018 № 64/261/5 суд зазначає наступне.

Механізм взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України з державними, приватними виконавцями при проведенні виконавчих дій щодо примусового виконання судових рішень і рішень інших органів визначає Порядок взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України 30.01.2018 № 64/261/5.

Терміни, що використовуються в цьому Порядку, вживаються в значеннях, наведених у Законах України «Про виконавче провадження»(далі - Закон) та «Про Національну поліцію».

Інформаційна взаємодія здійснюється з використанням таких інформаційних систем: автоматизована система виконавчого провадження (далі - АСВП); Єдиний державний реєстр МВС (далі - ЄДР); єдина інформаційна система Міністерства внутрішніх справ України (далі - ЄІС); інформаційний портал Національної поліції (далі - ІПНП) (пункти 2-3 Порядку №64/261/5 від 30.01.2018 року.

Відповідно до пунктів 1-3 частини ІІІ Порядку № № 64/261/5 від 30.01.2018 визначено, що підставою для залучення поліцейських до розшуку транспортного засобу боржника є постанова державного, приватного виконавця про такий розшук.

До постанови про розшук транспортного засобу за постановою суду про оплатне вилучення транспортного засобу, який не належить боржнику, додається її сканована копія в електронному вигляді.

Постанова державного, приватного виконавця про розшук (зняття майна з розшуку) транспортного засобу боржника, постанова начальника відділу державної виконавчої служби про скасування постанови державного виконавця про розшук (зняття майна з розшуку) транспортного засобу боржника надсилається до ІПНП в електронному вигляді з використанням ЕЦП державного, приватного виконавця, який виніс відповідну постанову, через АСВП не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення.

Судом встановлено, що автомобіль SUZUKI VITARA, номерний знак НОМЕР_4 перебував у розшуку державним виконавцем Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно з постановою про розшук майна боржника від 01.12.2022 № 9.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102 затверджено «Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання» .

Відповідно до п.2 Порядку тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що державним виконавцем надіслано до інформаційного порталу Національної поліції в електронному вигляді з використанням ЕЦП постанову про розшук транспортного засобу та відповідно автомобіль SUZUKI VITARA, номерний знак НОМЕР_4 , у зв`язку з чим автомобіль перебував у розшуку органами Національної поліції, що не є спірним в цій праві.

Відповідно до п.1 розділу ХІІІ Інструкції №1395 тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, п`ятою, шостою та сьомою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 КУпАП.

Частиною 6 пункту першого розділу ХІІІ Інструкції №1395 визначено, що тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Суд зазначає, що позивач не мав право перебирати на себе функції державного виконавця, оскільки пункт 1 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція №1395), пункт 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, та пункту 4 розділу ІІІ Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом МВС від 30.01.2018 № 64/261/5 визначають обов`язок ОСОБА_1 , як поліцейського тимчасово здійснити затримання транспортного засобу у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, в цій частині позивачем дійсно було допущено порушення вимог пункту 1 розділу XIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція №1395), пункту 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102, та пункту 4 розділу ІІІ Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом МВС від 30.01.2018 № 64/261/5.

Щодо порушення позивачем пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, а саме не здійсненні позивачем під час несення служби безперервної відеофіксації на портативний відеореєстратор, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції поліцейський зобов`язаний включити портативний відеореєстратор та вести безперервну відео зйомку ним до завершення виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції (п. 6 Розділу ІІ Інструкції № 1026).

Таким чином, перед заступанням на службу поліцейські зобов`язані отримувати портативні відеореєстратори та з моменту початку виконання службових обов`язків й до їх закінченні вести безперервну відеозйомку.

Пунктами 1 та 2 Розділу VІІ Інструкції № 1026 визначено, що під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються, зокрема, самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу, а також примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Згідно з пунктом 2 розділу VII вказаної Інструкції поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

В позовній заяві ОСОБА_1 пояснив, що портативний відеореєстратор, отриманий для несення служби, був відключений позивачем, оскільки він розряджався, а позивач вважав, що у інших інспекторів реєстратори були включені.

Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача в тій частині, що позивач не забезпечив виконання вимог Інструкції №1026, що є порушенням службової дисципліни. Проте, зазначене порушення не є умисним, не потягло за собою негативних наслідків, відтак дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є занадто суворим.

Щодо співмірності дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту.

Відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені в постановах від 07.02.2020 по справі №260/1118/18, від 08.08.2019 по справі № 804/3447/17, від 29.05.2018 по справі №800/508/17, від 02.10.2019 по справі № 804/4096/17, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягають врахуванню судом при розгляді подібних справ, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Доводи позивача про те, що позивач нібито сплатила суму штрафу не скасовує дії відповідної постанови, прийнятої уповноваженою особою, про оголошення майна боржника в розшук та не скасовує обов`язок поліцейського, який виявив розшукуваний транспортний засіб, діяти відповідно до визначеного чинним законодавством порядку. Діючими нормативно- правовими актами поліцейським не надано повноважень щодо прийняття рішень про доцільність чи недоцільність затримання транспортного засобу, оголошеного у розшук уповноваженими органами, при виявленні такого транспортного засобу, а вирішення таких питань є компетенцією лише того органу (його посадової особи), яким прийнято рішення про розшук.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд погоджується з позицією відповідача щодо наявності підстав для висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Таким чином, враховуючи тяжкість проступку та його наслідки, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Вказані дії поліцейського є наслідком дискредитації органів патрульної поліції.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена й у постановах Верховного Суду: від 05.05.2019 у справі № 825/1902/16, від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 26.01.2021 у справі № 2140/1342/18.

Застосування певного виду дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням, під яким розуміється можливість суб`єкта владних повноважень самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох юридично допустимих варіантів рішення (постанова Верховного Суду від 8.01.2022 у справі № 580/74/19).

Встановлені судом у даній справі обставини, та досліджені судом докази свідчать, що обраний вид дисциплінарного стягнення відповідає характеру проступку, обставинам, за яких він був вчинений, ступеню вини позивача, та обставинам, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, ставлення позивача до служби.

Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі №620/397/21 зазначив, що передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №802/1150/17-а вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Щодо характеристики характеристика КП «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» суд не приймає її до уваги, оскільки вона висвітлює суспільне життя позивача (поза роботою), проте така характеристика не надає розуміння про особу позивача в професійній діяльності.

Щодо подяки ОСОБА_1 від керівника батальйону патрульної поліції за сумлінне та бездоганне виконання службових обов`язків, з нагоди відзначення 31-ї річниці незалежності України (наказ голови НПУ від 02.07.2021 року № 836 о/с) суд не приймає до уваги, оскільки зазначені нагороди були видані позивача більше ніж за рік до обставин, що стали підставою для дисциплінарного провадження

Матеріалами даної справи доведено наявність в діянні позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку, а також відповідність встановлених комісією обставин із обраним видом дисциплінарного стягнення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази відповідача прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги в частині поновлення на службі та стягнення середнього заробітку є похідними від позовних вимог про визнання наказів про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення протиправними, в їх задоволенні також слід відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд враховує ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п. 58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України, відсутні.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, Закону України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3, ) про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 31 травня 2023 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв