Справа № 456/1942/23
Суддя: Бучківська В. Л.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1942/23
Провадження № 2-а/456/38/2023
РІШЕННЯ

іменем України

26 травня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Балабанській О.Т.,

з участю представника позивача Гошовської О.В.

представника відповідача Мерчук Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Львівської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача): Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Львівської області Жука І.М. №258/23 від 07.04.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, а провадження в справі закрити. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вказана постанова є незаконною та необгрунтованою, оскільки не містить суті правопорушення, вчиненого ним, в постанові не зазначено норму Закону, яку ним порушено та відповідно нормативно-правовий акт, зважаючи на те, що норма вказаної статті є бланкетною. Крім цього, до постанови не долучено докази на підтвердження його винуватості у вказаному правопорушенні.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Гошовська О.В. позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Позиція відповідача: 12.05.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує на те, що 07.04.2023 позивач прибув у Стрийський РТЦК та СП для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії. При перевірці військово-облікових даних позивача, було виявлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не повідомив особисто у семиденний термін про зміну облікових даних, а саме: про одруження, про народження дитини, про розлучення, про зміну паспорта на IД-картку, чим порушив абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ від 07.12.2016 №921. При оформленні протоколу на ОСОБА_2 зі змісту пояснень останнього було встановлено, що у 1999 році він одружився, у 2000 році у нього народилася дитина, у 2008 році він розлучився, а у 2017 році змінив паспорт на ІД-картку, при цьому протягом цих років жодного разу не з`являвся у військкомат, щоб повідомити про зміни, оскільки спочатку не мав часу, а потім забув. Враховуючи військовий стан, ОСОБА_2 вирішив відновити свій військовий облік, щоб уникнути порушення Закону. На підставі протоколу та пояснень ОСОБА_2 , начальником РТЦК та СП була винесена постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП за порушення Правил військового обліку під час правового режиму воєнного стану. Позивач ознайомився з постановою, визнав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення та погодився сплатити накладений на нього штраф в розмірі 1700,00 грн., про що свідчить його особистий підпис. На підставі викладеного, представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

В судовому засіданні представник відповідача Мерчук Р.І. просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю та врахувати доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Згідно з копією паспорта № НОМЕР_1 від 27.04.2017, такий видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт дійсний до 27.04.2027 /а.с.4/.

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4638- від 10.05.2017, виданого Стрийським міським відділом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.4з/.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2023 року, такий складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.210 КУпАП, та згідно з яким 07.04.2023 ОСОБА_1 прибув у Стрийський РТЦК та СП ( АДРЕСА_2 ), для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії, під час чого було виявлено, що ОСОБА_1 не повідомив особисто у семиденний строк Стрийський РТЦК та СП про зміни у військовому обліку, а саме про одруження, про народження дитини, розлучення, чим порушив абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, передбачених порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ №921 від 07.12.2016 /а.с.5/.

Згідно з постановою №258/23 від 07.04.2023, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн., та згідно з якою, 07.04.2023 ОСОБА_1 прибув у Стрийський РТЦК та СП ( АДРЕСА_2 ), для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії, під час чого було виявлено, що ОСОБА_1 не повідомив особисто у семиденний строк Стрийський РТЦК та СП про зміни у військовому обліку, а саме про одруження, про народження дитини, розлучення, чим порушив абз.8 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, передбачених порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ №921 від 07.12.2016 /а.с.6/.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 30.09.2008, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №27 /а.с.17/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.10.2009, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько: ОСОБА_1 , мати: ОСОБА_4 , актовий запис №46 /а.с.18/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми права.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади ( у тому рахунку без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності.

Мотивована оцінка доказів, поданих сторонами та висновки суду.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено.

Таку правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд сформулював у постановах від 11 квітня 2019 року (провадження № 51-9182км 18), від 14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20 лютого 2018 року (провадження № 61-4255св18), від 25 квітня 2018 року (провадження № 61-1664св17), від 21 лютого 2019 року (провадження № 51-7411км 18).

Відповідно до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №921 від 07.12.2016, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Відповідно до п. 3 додатку 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, чинного на час вчинення правопорушення, призовники і військовозобов`язані за порушення встановлених пунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з абз. 1 додатку 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, призовники і військовозобов`язані повинні: перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України.

Диспозицією статті 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Зокрема частиною 2 вказаної статті передбачено відповідальність за порушення військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, тому в оспорюваній постанові вказано про порушення ОСОБА_1 абз.8 п.1, п.3 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ № 921 від 07.12.2016, що спростовує доводи позивача в цій частині про те, що всупереч Закону в оскаржуваній постанові не вказано який саме нормативно-правовий акт ним порушено.

Пунктом 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Абзацом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, які є Додатком 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 р. № 921 (які діяли на момент вчинення правопорушення), передбачено, що призовники і військовозобов`язані повинні особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.

Слід також зазначити, що у чинному законодавстві відсутнє чітке визначення поняття сімейного стану.

Аналізуючи чинне законодавство, можна тлумачити поняття сімейний стан особи як різні варіанти, що описують стосунки, у яких перебуває людина та які характеризуються наявністю реєстрації таких стосунків у відповідних державних органах. Зокрема, прикладом сімейного стану особи, можна назвати наступні стани: «одружений», «неодружений», «заміжня», «незаміжня», «розлучений», «розлучена», «вдова», «вдівець».

Дитина належить до сім`ї своїх батьків та входить до складу членів сім`ї.

Так, суд зазначає, що на ОСОБА_1 як військовозобов`язаного був покладений обов`язок повідомляти орган, де він перебуває на військовому обліку, про зміну його сімейного стану, як на момент одруження, народження дитини, розлучення, так і на момент винесення постанови про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУПАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - два місяці з дня його виявлення.

Правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП вчинене позивачем, було виявлено 07 квітня 2023 року при особистому зверненні позивача ОСОБА_1 до Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Оскільки законом визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, що позивачем виконано не було, підстави вважати, що відповідач повинен був сам дізнатися про те, що позивач не подав документи про одруження, народження дитини, розлученнгя відсутні та є такими, що не мають законного обґрунтування.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, позивач був зобов`язаний після спливу семиденного строку з моменту одруження, народження дитини, розлучення повідомити про це орган, де він перебував на військовому обліку, тобто такий безперервно не виконував покладений на нього обов`язок, передбачений законом, відтак правопорушення вчинене позивачем тривало більше двадцяти років, що кваліфікується як триваюче правопорушення.

Так, правопорушення, вчинене позивачем було виявлено відповідачем 07.04.2023 та в той же день його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова винесена в межах строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч. 1 ст. 38 КУпАП .

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного випливає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу територіального центру комплектування та соціальної підтримки має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 порушив правила військового обліку та не повідомив у встановлений строк відповідний орган територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зміни в сімейному стані.

Відповідач, у своєму відзиві надав наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі та свідчать про правомірність прийнятого рішення, а також свідчать про те, що посадовою особою Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було дотримано законодавчих гарантій об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З наявних у матеріалах справи доказів випливає, що при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вищевказаних приписів чинного законодавства, зокрема щодо встановлення всіх обставин справи.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищенаведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що постанова начальника Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Львівської області Жука І.М. №258/23 від 07.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП є законною та обгрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, на підставі наведеного, оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП, постанова в справі про адміністративне правопорушення №258/23 від 07.04.2023 за формою і змістом відповідає вимогам ст. ст. 255, 256, 283 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу накладено на позивача в межах санкції ч. 2 ст. 210 КУпАП, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 229, 268-271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Стрийського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Львівської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі в 10 денний строк з дня отримання копії рішення у повному обсязі.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Гошовська Олена Вікторівна, місцезнаходження: Львівська обл., м. Стрий, вул.Шевченка,54/4;

Відповідач: Стрийський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Львівської області, код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 09849702, місцезнаходження: Львівська обл., м. Стрий, вул.Нижаніківського,6;

Представник відповідача: Мерчук Руслан Іванович, місцезнаходження: Львівська обл., м. Стрий, вул.Нижаніківського,6.

Повний текст судового рішення

виготовлено 31.05.2023

Головуючий суддя В.Л.Бучківська