Справа № 280/1236/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року Справа № 280/1236/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 16, ),

про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 26.08.2022, оформлену свідоцтвом про хворобу №3846, про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва ОСОБА_1 : віддалені наслідки закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба, лікованої оперативно (03.02.2017 - повторна парціальна резекція заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 - артротомія, аутополастика передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу II ст. лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значному порушенні функції: Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби;

зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України скласти постанову про пов`язаність захворювання, поранення, контузії, каліцтва: віддалені наслідки закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба, лікованої оперативно (03.02.2017 - повторна парціальна резекція заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 - артротомія, аутополастика передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу II ст. лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значному порушенні функції, з проходженням ОСОБА_1 військової служби відповідності до Закону України Про військову службу та військовий обов`язок.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з висновком відповідача, викладеним у постанові ВЛК, оформленій свідоцтвом про хворобу №3846 від 26.08.2022, про відсутність причинного зв`язку між проходженням військової служби позивачем та віддаленими наслідками закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значному порушенні функції погодитись неможливо. Вказує, що у свідоцтві про хворобу №3846 міститься посилання на постанову ВЛК хірургічного профілю ВМКЦ Південного регіону, оформлену свідоцтвом про хворобу №1825 від 05.10.2017, де ВЛК також розглядала питання причинного зв`язку зазначеної травми та дійшла протилежного висновку: травма ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Вказує, що на цей час паралельно існують дві чинні та нескасовані постанови ВЛК, оформлені свідоцтвами про хворобу №3846 від 26.08.2022 та №1825 від 05.10.2017, в яких розглядалась одна й та сама травма позивача, обставини і медичні наслідки якої викладені однаково та не суперечать між собою, проте в них зроблені протилежні висновки про її причинний зв`язок з проходженням позивачем військової служби. Посилається на те, що згідно з висновком спеціалістів з питань судово-медичної експертизи №127/к від 24.02.2023 після травми, яка датована січнем 2017 р., пацієнту було зроблено дві значні за обсягом реконструктивні операції, проте уникнути розвитку порушення функції лівого колінного суглоба не вдалося. Це вказує на провідну роль цієї травми у розвитку посттравматичних явищ. В наданих в розпорядження комісії матеріалах немає документа (довідки) про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), в який має бути зазначено, що отримана травма не пов`язана і вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або ж навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Проте в наявних матеріалах зазначено: ОСОБА_1 травмувався у січні 2017 р., перебуваючи на полігоні біля м. Харкова, тобто травма структур лівого колінного суглоба, а також значною мірою викликані нею порушення функції суглоба відбулись під час перебування постраждалої особи в Збройних Силах України в травня 2014 року по квітень 2018 року. Вважає, що відповідач, за відсутності належних підстав для зміни (перегляду) постанови про причинний зв`язок захворювання ВЛК Південного регіону від 05.10.2017, оформленої свідоцтвом про хворобу №1825, виніс постанову про причинний зв`язок захворювання протилежного змісту без з`ясування всіх обставин у справі, при цьому не скасувавши постанову про причинний зв`язок захворювання ВЛК Південного регіону від 05.10.2017 р., оформлену свідоцтвом про хворобу №1825, а тому це рішення відповідача не може вважатися таким, що прийняте обґрунтовано, тобто з дотриманням критеріїв відповідності, визначених в ч.2 ст.2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовну заяву не визнав. У письмовому відзиві від 10.04.2022 вх. № 14390 та у запереченнях вх. № 18278 від 04.05.2023 посилається на те, що за результатами проведеного медичного обстеження ОСОБА_1 встановлено діагноз, за яким 02.08.2022 гарнізонна ВЛК Національного військово-медичного клінічного центру «Головний медичний клінічний госпіталь» провела медичний огляд ВЛК і прийняла стосовно позивача постанову про непридатність до військової служби та постанову про причинний зв`язок «Захворювання. НІ, не пов`язані з проходженням військової служби». Посилається на те, що позивач по справі ОСОБА_1 не звертався до ЦВЛК ЗС України зі зверненням про перегляд вищезазначеної оскаржуваної постанови ВЛК НВМКЦ «ГВКГ» про причинний зв`язок його захворювання із проходженням військової служби. Таким чином, вимога до ЦВЛК ЗС України про скасування постанови ВЛК про причинний зв`язок, оформленої свідоцтвом про хворобу гарнізонної ВЛК НВМКЦ "ГВКГ" № 3846 від 02.08.2022 є безпідставною. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.03.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 13.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1236/23 без виклику сторін.

Ухвалою суду від 12.05.2023 у задоволенні клопотань представника позивача про прийняття до розгляду уточнених позовних вимог, залучення співвідповідача, - відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу з 20.03.2014 по 06.04.2018 та з 12.11.2019 по 30.10.2022, є учасником бойових дій згідно посвідчення НОМЕР_2 від 15.08.2016.

02.08.2022 гарнізонна ВЛК НВМКЦ «ГВКГ» провела огляд ОСОБА_1 та ухвалила постанову від 02.08.2022, оформлену свідоцтвом про хворобу №3846, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Віддалені наслідки закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба, лікованої оперативно (03.02.2017 - повторна парціальна резекція заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 - артротомія, аутопластика передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу II ст. лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значному порушенні функції. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.

Постанова військово-лікарської комісії затверджена ЦВЛК Збройних Сил України за № 1888/2 від 26.08.2022.

Вважаючи постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 26.08.2022, оформлену свідоцтвом про хворобу №3846 протиправною та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон України "Про військовий обов`язок та військову службу"), Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється на: сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Відповідно до ч.1 ст.70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-XII військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби серед іншого військовослужбовців, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402), відповідно до пункту 1.3 розділу І якого серед основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) (п.п.2.2, п.2. розділу І Положення №402), тобто відповідач у даній справі. Пунктом 21.9 глави 21 Положення №402 закріплено, що визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними ВЛК.

Відповідно до п.20.1 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Згідно із п.20.7 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.

Так, пунктом 21.2 Положення № 402 передбачено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми) (п.21.4 Положення №402).

Згідно п.21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, серед іншого: д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Водночас, згідно п.21.13 глави 21 розділу ІІ Положення №402 за наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).

В матеріалах справи наявне та досліджене судом Свідоцтво про хворобу № 1825, затверджене постановою ЦВЛК 05.10.2017 № 1635 де зазначено, що у 2009 р., до призову, у позивача була закрита травма лівого колінного суглоба, в 2010 р. у цивільній лікарні виконано артроскопічну парціальну резекцію заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглоба (виписні документи відсутні). В січні 2017 р. (довідка про обставини травми відсутня) на полігоні біля м. Харкова позивач підковзнувся та впав на лівий колінний суглоб. 03.02.2017 р. виконано повторну парціальну резекцію заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглоба. 03.05.2017 р. виконана: артротомія лівого колінного суглоба, аутопластика передньої хрестоподібної зв`язки сухожилком власної зв`язки наколінника. Обов`язки за посадою у повному обсязі виконувати не міг, направлений на медичний огляд. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: наслідки застарілої закритої травми лівого колінного суглоба у вигляді деформуючого артрозу І ст., стійкої комбінованої контрактури лівого колінного суглоба з помірним порушенням функцій, лікованого оперативно (03.02.2017, 03.05.2017) парціальної резекції заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, артротомії лівого колінного суглоба, аутопластики передньої хрестоподібної зв`язки сухожилком власної зв`язки наколінника з наявністю металоконструкцій. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю: на підставі ст. 61-б графи ІІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

У 2022 році за наслідками огляду позивача гарнізонною ВЛК НВМКЦ "ГВКГ" встановлено, що у 2009 р. позивач отримав травму лівого колінного суглоба. У 2010 р. виконано артроскопічну парціальну резекцію заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба (виписний епікриз відсутній). В січні 2017 р. (довідка про обставини травми не надана) на полігоні поблизу м. Харкова внаслідок падіння позивач отримав повторну травму лівого колінного суглоба. 03.02.2017 р. виконано повторну парціальну резекцію заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 р. - артротомію, аутопластику передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба. Відмічав незначне тимчасове покращення. Відповідно до рішення ВЛК хірургічного профілю ВМКЦ Південного регіону №1825 від 05.10.2017 р. за ст. 61-б гр. ІІІ Розкладу хвороб визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, був звільнений з лав ЗСУ. В 11.2019 р. прийнятий на військову службу за контрактом. На фоні консервативного лікування відмічав поступове наростання больового синдрому та обмеження рухів в лівому колінному суглобі, лікувався стаціонарно у КНП «Міська лікарня №7» м. Запоріжжя, у в/ч НОМЕР_3 . Направлений командиром військової частини НОМЕР_4 на медичний огляд ВЛК для визначення ступеню придатності до військової служби. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: віддалені наслідки закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба, лікованої оперативно (03.02.2017 р. повторна парціальна резекція заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 р. артротомія, аутопластика передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу ІІ ст. лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значеному порушенні функції. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю: тощо: на підставі ст. 61-а графи ІІІ Розкладу хвороб непридатний для військової служби з виключенням з військового обліку.

При цьому, хоча висновок про причинний зв`язок одного і того самого захворювання, визначений постановою ВЛК Південного регіону від 05.10.2017 р., оформленою свідоцтвом про хворобу №1825, був змінений постановою відповідача від 26.08.2022, оформленою свідоцтвом про хворобу №3846, всупереч п. 21.13 глави 21 розділу ІІ Положення №402, постанова ВЛК Південного регіону від 05.10.2017 при прийнятті постанови відповідача від 26.08.2022 р. не була скасована.

Більш того, ЦВЛК затверджуючи висновки гарнізонної ВЛК не обгрунтувала, в чому змінились обставини та чому вірним є висновок про непов`язаність захворювання позивача із проходженням ним військової служби.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 2 КАС України, а саме принципу обгрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, оскільки наразі існують два різні по своїй суті висновки ВЛК щодо пов`язаності одного і того самого захворювання позивача з проходженням ним військової служби (допущені процедурні порушення), суд вважає, що постанова Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 26.08.2022, оформлена свідоцтвом про хворобу №3846, про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва ОСОБА_1 : віддалені наслідки закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба, лікованої оперативно (03.02.2017 - повторна парціальна резекція заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 - артротомія, аутополастика передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу II ст. лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значному порушенні функції: Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби є необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п.п.2.3.1 І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно з підпункту 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права".

Суд також зазначає, що оцінка визначення того, пов`язані чи ні захворювання з проходженням військової служби, є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача, встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з проходженням військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, який враховується судом у відповідності до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, суд не може перебирати на себе повноваження відповідача та зобов`язувати останнього скласти постанову про пов`язаність захворювання, поранення, контузії, каліцтва: віддалені наслідки закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба, лікованої оперативно (03.02.2017 - повторна парціальна резекція заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 - артротомія, аутополастика передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу II ст. лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значному порушенні функції, з проходженням ОСОБА_1 військової служби відповідності до Закону України Про військову службу та військовий обов`язок.

Слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

На переконання суду, належним способом захисту в даному випадку, є саме зобов`язання Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути висновок гарнізонної ВЛК НВМКЦ «ГВКГ» оформлений свідоцтвом про хворобу №3846, про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва ОСОБА_1 : віддалені наслідки закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба, лікованої оперативно (03.02.2017 - повторна парціальна резекція заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 - артротомія, аутополастика передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу II ст. лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значному порушенні функції: Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби з урахуванням висновків, викладених судом у мотивувальній частині рішення.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини частково підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позовну заяву належить задовольнити частково.

Згідно з ч.3ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центральної військово-лікарської комісія Збройних Сил України (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 16, ), про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 26.08.2022, оформлену свідоцтвом про хворобу №3846, про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва ОСОБА_1 : віддалені наслідки закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба, лікованої оперативно (03.02.2017 - повторна парціальна резекція заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 - артротомія, аутополастика передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу II ст. лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значному порушенні функції: Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України повторно розглянути висновок гарнізонної ВЛК НВМКЦ «ГВКГ» оформлений свідоцтвом про хворобу №3846, про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва ОСОБА_1 : віддалені наслідки закритої травми (01.2017) лівого колінного суглоба, лікованої оперативно (03.02.2017 - повторна парціальна резекція заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, 03.05.2017 - артротомія, аутополастика передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглоба) у вигляді посттравматичного деформуючого остеоартрозу II ст. лівого колінного суглоба, зміцнілих втягнутих післяопераційних рубців, стійкої комбінованої розгинальної контрактури лівого колінного суглоба з вираженим больовим синдромом, наявністю металоконструкції (гвинти) при значному порушенні функції: Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби з урахуванням висновків, викладених судом у мотивувальній частині рішення.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.05.2023.

Суддя Л.Я. Максименко