Справа № 160/11616/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 травня 2023 року Справа № 160/11616/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником Осиповим Сергієм Олексійовичем до приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 29.05.2023 через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 , яка подана представником Осиповим Сергієм Олексійовичем до приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, третя особа ОСОБА_2 , в якій представник позивача просить суд:

- скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни про стягнення з боржника основної винагороди №71838087 від 17.05.2023 року на суму 20023,60 грн.;

- скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №71838087 від 17.05.2023 року на суму 130,00 грн.

Вказані позовні вимоги вмотивовані тим, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року у справі №202/5399/22 задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagоn, 2008 року випуску, у розмірі 198 250,50 грн. В іншій частині позову відмовлено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1985,51 грн. ОСОБА_1 не погоджуючись із даним судовим рішенням, подав до суду апеляційну скаргу за наслідками розгляду якої, постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року залишено без змін.

Позивач стверджує, що 18.05.2023 року на номер мобільного телефону позивача ОСОБА_1 надійшло смс-повідомлення, що на його рахунки накладено арешт згідно ВП №71838087. З сайту Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, позивач ОСОБА_1 дізнався про наявність ВП №71838087, яке відкрито 17.05.2023 року приватним виконавцем Приходько А.А. щодо ОСОБА_1 . Тож, 18.05.2023 року ОСОБА_1 було подано приватному виконавцю Приходько А.А. заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Згідно матеріалів виконавчого провадження, приватним виконавцем Приходько А.А. винесені постанови: про відкриття виконавчого провадження ВП №71838087 від 17.05.2023 року на підставі виконавчого листа №202/5399/22 від 08.05.2023 року виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська; про арешт майна боржника ВП №71838087 від 17.05.2023 року; про арешт коштів боржника №71838087 від 17.05.2023 року; про стягнення з боржника основної винагороди №71838087 від 17.05.2023 року на суму 20023,60 грн.; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №71838087 від 17.05.2023 року на суму 130,00 грн. Позивач не погоджується з відкриттям виконавчого провадження ВП №71838087 в цілому та зокрема із постановами про стягнення з боржника основної винагороди №71838087 від 17.05.2023 року на суму 20023,60 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №71838087 від 17.05.2023 року на суму 130,00 грн., вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позивач також зазначає, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі №202/5399/22 від 10.02.2023 року набрало законної сили 20.04.2023 року. 24.04.2023 року ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 було направлено лист, в якому він просив надати в письмовому вигляді реквізити розрахункового рахунку для виконання рішення суду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі №202/5399/22, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості транспортного засобу та витрати по сплаті судового збору. Загальна сума 200236,01 грн. Даний лист ОСОБА_2 (стягувач) отримано 26.04.2023 року, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошти» щодо відстеження поштових відправлень. Станом на 15.05.2023 року ОСОБА_2 (стягувач) реквізити розрахункового рахунку для виконання рішення суду надано не було та нею в усному порядку було повідомлено, що зазначені реквізити надавати вона не буде та те, що вона вже отримала виконавчий лист. Листом від 15.05.2023 року направленого на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, боржник ОСОБА_1 повідомив суд про своє бажання добровільно виконати рішення суду та про відмову стягувача ОСОБА_2 надати реквізити розрахункового рахунку для виконання рішення суду. Також, боржник ОСОБА_1 просив суд повідомити йому реквізити стягувача та про те, як він може добровільно виконати рішення суду з метою уникнення примусового стягнення виконавчою службою у зв`язку із його наміром як найшвидше виконати рішення суду по даній цивільній справі. З огляду на таку ситуацію, 17.05.2023 року Боржником ОСОБА_1 було прийнято рішення про виконання рішення суду шляхом перерахування коштів шляхом оформлення грошового переказу через відділення АТ «Укрпошта» (оператор поштового зв`язку) на ім`я стягувача ОСОБА_2 , який вона може отримати у відділенні АТ «Укрпошта» за місцем своєї реєстрації. Зазначений переказ грошових коштів в сумі 200 236,00 грн. було здійснено 17.05.2023 року о 12 год. 30 хв., та підтверджується заявою на приймання переказу (внутрішній) від 17.05.2023р. 12 год. 24 хв. із зазначенням призначення: «рішення суду 202/5399/22 від 10.02.2023, добровільне виконання, 198250,50 грн. і 1985,51 грн».

Частиною 6 статті 41 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що ініціювання платіжної операції є завершеним з моменту прийняття платіжної інструкції до виконання надавачем платіжних послуг платника. З огляду на ч.6 ст.41 Закону України «Про платіжні послуги», ініціюванні грошового переказу на виконання рішення суду з боку ОСОБА_1 було завершеним з моменту прийняття відділення АТ «Укрпошта» заяви на приймання переказу - 17.05.2023 року 12 год. 24 хв. Таким чином, Боржником ОСОБА_1 (позивачем) було здійснено виконання зобов`язання визначеного судовим рішенням, у спосіб, що не заборонений законом. Одразу після здійснення грошового переказу, позивачем ОСОБА_1 було направлено ОСОБА_2 (стягувач) цінний лист-повідомлення, в якому зазначено про добровільне виконання ОСОБА_1 рішення суду №202/5399/22 від 10.02.2023 року та про можливість отримати даний грошовий переказ у відділенні АТ «Укрпошта», м. Дніпро, 49125. Про даний грошовий переказ ОСОБА_2 було повідомлено «Укрпоштою» в той же день 17.05.2023 року, однак 17.05.2023 о 15 год. 57 хв. по телефону вона повідомила дочку стягувача та боржника- ОСОБА_3 , що гроші отримувати вона навмисно не буде, що вона звернулась до виконавчої служби з метою помститися своєму колишньому чоловікові ( ОСОБА_1 ), який відповідно до ЗУ «Про виконавчу службу» зазнає додаткових витраті у вигляді не менше 10 відсотків від суми боргу за примусове виконання рішення суду та на нього буде накладено арешт на майно та рахунки. Таким чином, ОСОБА_2 (стягувач) звернувшись до приватного виконавця Приходько А.А. із заявою про примусове виконання рішення суду фактично ввела її в оману, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не бажає виконувати рішення суду щодо стягнення з нього сум 198250,50 грн. (1/2 транспортного засобу) та 1985,51 грн. (судовий збір). Стягувач ОСОБА_2 навмисно не звертається до відділення АТ «Укрпошта» 49125 (за місцем її прописки) для отримання грошових коштів, вона усно ОСОБА_1 повідомляла, що отримувати їх принципово не буде і тому не буде, йти до приватного виконавця щоб написати заяву про повернення виконавчого листа стягувачу у зв`язку з отриманням грошових коштів. Після ознайомлення в матеріалами виконавчого провадження, позивачем були надані письмові пояснення, які викладені у заяві про закриття виконавчого провадження та докази добровільної сплати визначених рішенням суду сум. Таким чином, позивач вважає, що ним добровільно було виконано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі №202/5399/22 від 10.02.2023 року, поза межами виконавчого провадження, а саме до його відкриття, що підтверджується викладеними обставинами та наданими доказами. У зв`язку із зазначеним, позивачем ОСОБА_1 було подано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська: 19.05.2023 року заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню №202/5399/22 від 08.05.2023 року; 22.05.2023 року скаргу на рішення, дії/бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альона Анатоліївна в межах ВП №71838087. Станом на дату подання даного адміністративного позову ОСОБА_2 (стягувач) принципово грошові кошти перераховані на її ім`я у відділенні АТ «Укрпошта» не забирає, хоча всі листи, які їй направлялись отримані у відділенні 49125, куди направлені були і кошти (лист-повідомлення від 17.05.2023 року, копія скарги на рішення, дії/бездіяльність приватного виконавця від 21.05.2023р., копія заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню від 19.05.2023р.). Згідно поданих позивачем доказів видно, що відповідачем заходи примусового виконання рішення, які призвели до повного або часткового виконання рішення суду не здійснені, оскільки позивачем самостійно до відкриття виконавчого провадження виконано рішення суду. У зв`язку з чим, до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було подано заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з добровільним виконанням боржником. Враховуючи те, що приватний виконавець не може самостійно скасувати винесені постанови, позивач змушений звертатись до суду з їх оскарженням, ще й у зв`язку із встановленим десятиденним строком на їх оскарження.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 зазначена вище справа розподілена та передана судді Пруднику С.В.

Слід зазначити, що одночасно із позовною заявою представником позивача Осиповим Сергієм Олексійовичем подано до суду заяву про забезпечення позову, за наслідками розгляду якої, ухвалою суду від 31.05.2023 року у задоволенні відмовлено.

При вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі та призначення її до розгляду суд виходить з такого.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом норм ч. 1, 2 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунктом ч. 4 ст. 12 цього Кодексу визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років».

Поряд з цим, згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Також нормами ч. 2 і 3 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд вважає, що подана до суду позивачем позовна заява підлягає до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження згідно частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів адміністративного позову порушень строків, передбачених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі не має.

У поданій до суду позовній заяві позивачем зазначено як третю особу ОСОБА_2 .

Слід зазначити, що відповідно до частина 2 стаття 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

Так, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року у справі №202/5399/22 задоволені частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagоn, 2008 року випуску, у розмірі 198 250,50 грн. В іншій частині позову відмовлено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1985,51 грн. ОСОБА_1 не погоджуючись із даним судовим рішенням, подав до суду апеляційну скаргу за наслідками розгляду якої, постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року залишено без змін. 08.05.2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист у справі №202/5399/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagоn, 2008 року випуску, у розмірі 198 250,50 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 1985,51 грн. 17.05.2023 року приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альоною Анатоліївною відкрито виконавче провадження №71838087 з примусового виконання виконавчого листа №205/5399/22 виданого 08.05.2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

Виходячи з того, що рішення у справі може вплинути на права та інтереси ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне останню залучити до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Також, серед заявлених позовних вимог позивачем заявлено клопотання про витребування у приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. належним чином засвідченої копії матеріалів виконавчого провадження ВП №71838087 та відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо дати та часу вчинення виконавчих дій (винесення постанов).

Вказане клопотання підлягає до часткового задоволенням з огляду на наступне.

Так, суд звертає увагу на те, що за приписами ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Отже, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст.77 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, відповідно до частини восьмої статті 80 КАС України у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом, зокрема, накладення штрафу.

При цьому, відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»:

1. Реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

2. Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується:

1) об`єктивний та неупереджений розподіл виконавчих документів між державними виконавцями;

2) надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження;

3) виготовлення документів виконавчого провадження;

4) централізоване зберігання документів виконавчого провадження;

5) централізоване зберігання інформації про рахунки органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, відкриті для цілей виконавчого провадження;

6) підготовка статистичних даних;

7) реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її проходження;

8) передача документів виконавчого провадження до електронного архіву;

9) формування Єдиного реєстру боржників.

3. Несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи виконавчого провадження тягне за собою відповідальність, установлену законом.

4. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

5. Автоматизована система виконавчого провадження забезпечує автоматизований арешт коштів боржника за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України за погодженням з Національним банком України.

Тож, оскільки на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) міститься вільний та безоплатний доступ до інформації виконавчого провадження, тому клопотання ОСОБА_1 в частині витребування письмових доказів, як відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо дати та часу вчинення виконавчих дій (винесення постанов) не підлягає до задоволення.

Тому, враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне витребувати у приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію виконавчого провадження №71838087 з примусового виконання виконавчого листа №205/5399/22 виданого 08.05.2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagоn, 2008 року випуску, у розмірі 198 250,50 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 1985,51 грн. Також, суд вважає за необхідне витребувати у приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни письмові та вмотивовані пояснення щодо проведення виконавчих дій та наявності усіх постанов, які були складені в рамках виконавчого провадження №71838087.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

З огляду на викладене суд зазначає, що за приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно частини четвертої статті 45 КАС України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Із положень статті 144 КАС України випливає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно пункту 5 частини першої статті 145 КАС України, заходом процесуального примусу є штраф.

Пунктами 1 частини другої статті 149 КАС України, визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом і стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Отже, з огляду на вказане, суд вважає за необхідне попередити учасників справи про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

Керуючись статтями 9, 14, 45, 49, 80, 121-122, 144-145, 149, 171, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником Осиповим Сергієм Олексійовичем до приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов та відкрити провадження в адміністративній справі.

Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 08 червня 2023 року в приміщенні суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань № 1.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею С. В. Прудником.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити частково.

Зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альону Анатоліївну подати до суду:

письмові та вмотивовані пояснення щодо проведення виконавчих дій та наявності усіх постанов, які були складені в рамках виконавчого провадження №71838087;

у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію виконавчого провадження №71838087 з примусового виконання виконавчого листа №205/5399/22 виданого 08.05.2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу Mitsubishi Pajero Wagоn, 2008 року випуску, у розмірі 198 250,50 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 1985,51 грн.

В решті заявленого клопотання про витребування доказів відмовити.

Витребувані судом докази слід подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 08 червня 2023 року.

Суд попереджає приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альону Анатоліївну про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 (засоби телефонного звязку - НОМЕР_1 ; адреса АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, третій особі разом із ухвалою надіслати копію позовної заяви.

ОСОБА_2 (третя особа) має право подати з дотриманням вимог ч.ч. 2 - 4 ст. 162 КАС України, пояснення щодо позову (п. 10. ч. 9 ст. 171 КАС України) - протягом двох днів з дня вручення третій особі ухвали про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом двох днів з дня його отримання.

Встановити відповідачу 2-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву в порядку, визначеному ст. 162 КАС України. Подання відзиву є правом відповідача, однак неподання без поважних причин відзиву суб`єктом владних повноважень може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом двох днів з дня отримання відзиву на позов.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом двох днів з дня отримання відповіді на відзив. Повідомити сторін, що відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення та пояснення повинні відповідати вимогам частин другої-четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інформацію щодо адміністративної справи учасники даної справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник