Справа № 496/2090/23
Суддя: Горяєв І. М.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/2090/23
Провадження № 2-а/496/17/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Желяпової О.Ф.,

представника позивача Чубарова С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Деменюк Сергій Віталійович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції про накладення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП також просив визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк оскарження постанови.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою інспектора ОРУП №2 ГУНП в Одеській області серія ЕАР № 6488174 від 02.02.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 02.02.2023 року о 01 годинні 02 хвилині в місті Теплодар він керував транспортним засобом марки «ГАЗ 3302» НОМЕР_1 , який належить його дружині ОСОБА_2 , не маючи при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР. З обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП він не погодився з огляду на ту обставину, що за кермом знаходився інший водій (громадянин ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а відомості про те, що за кермом перебував саме він, працівники патрульної поліції отримали від представників територіальної оборони «Добробат», які безпосередньо зупинили транспортний засіб та з якими у нього виник конфлікт через відсутність дозволу у його водія на пересування під час комендантської години. Позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, а постанову серії ЕАР № 6488174 від 02.02.2023 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права. Оскільки факт керування позивачем транспортним засобом не зафіксовано належними та допустимими доказами, висновок інспектора патрульної поліції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є передчасним. Також позивач зазначив, що копію постанови не отримував, а про її існування дізнався після ознайомлення його захисником з матеріалами адміністративної справи, яка перебуває у провадженні Теплодарського міського суду Одеської області, де розглядається питання щодо притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), протокол про яке також було складено інспектором ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області 02.02.2023 року, тому просить суд визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити строк на її оскарження. У зв`язку з тим, що постанова серії ЕАР № 6488174 від 02.02.2023 року є необґрунтованою через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23 березня 2023 року адміністративний позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На адресу суду 27 березня 2023 року надійшла заява від представника позивача про виконання ухвали суду щодо усунення недоліків.

Ухвалою суду від 27 березня 2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні, також позивач пояснив, що 02.02.2023 року він та водій перебували у м. Теплодар в комендантську годину, однак у нього є перепустка щодо можливості рухатися в комендантську годину, в той день вони святкували та він попросив свого знайомого ОСОБА_3 , щоб він відвіз його додому, та по дорозі їх зупинила територіальна оборона, ОСОБА_1 показав їм перепустку, яка була лише у нього, на водія перепустки не було, через що почалася сварка, після чого викликали поліцію. Після того, як приїхали працівники поліції, останні почали складати матеріали, чому саме на нього склали адміністративний протокол не міг пояснити, коли сварився, то погрожували, що заберуть автомобіль, намагався повідомити працівників поліції, що за кермом автомобілю він не знаходився, однак його ніхто не слухав.

Відповідач не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, також не надав відзив на адміністративний позов, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.

Третя особа до судового засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 02.02.2023 року, він разом із ОСОБА_1 , який займається доставкою м`яса, їхали з м.Біляївка везли м`ясо до м.Теплодар. Він перебував за кермом автомобілю, оскільки ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та попросив його з ним їздити. В м.Теплодар вони зупинились, до них підійшли військові, попросили документи, оскільки була комендантська година, свідок показав паспорт, у ОСОБА_1 була перепустка у комендантську годину. Після чого, у позивача виникла сварка з військовими, які йому погрожували, та згодом викликали поліцію.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідка, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вище стоячих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Судом встановлено, що 02.02.2023 року інспектором Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області сержантом поліції Деменюком С.В. була винесена постанова серії ЕАР № 6488174 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, з накладенням штрафу в сумі 425 грн. (а.с. 4).

Із оскаржуваної постанови вбачається, що 02.02.2023 року о 01.02 годин в м. Теплодар, вул. Енергетиків, 8, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 3302», державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 ПДР України.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності (ст. 245 КУпАП).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частиною другою статті 126 КУпАП визначена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За змістом пункту 2.1А ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі п. 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Однак, як зазначає позивача у адміністративному позові, поліцейським було безпідставно кваліфіковано його дії за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Оцінюючи доводи позивача в цій частині, суд виходить з наступного.

Як зазначає позивач, 02.02.2023 року він не керував транспортним засобом, за кермом був його знайомий ОСОБА_3 , тому зазначає щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, що не було спростовано ані відповідачем, ані третьою особою у судовому засіданні, внаслідок їх нявки.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП, виражена у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 6488174 від 02.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України, відповідачами суду не надано, у матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження. Відеозапису нагрудної камери патрульного, яка працювала під час виявлення адміністративного правопорушення, суду не надано. Також суду не надано іншого відеодоказу (запис з камер відео спостереження тощо)

За такого правового регулювання та аналогічних обставин справи колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову (постанова КАС ВС № 161/7041/17 від 28.10.2019 р.).

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, саме відповідач, будучи повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

Однак будь-які докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, відповідачами надані не були.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, є недоведеним.

Проаналізувавши обставини справи та надані позивачем докази, які не були спростовані відповідачами та третьою особою, суд приходить до висновку про те, що інспектором поліції не повно та всебічно були враховані обставини справи та він передчасно прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 20, 77, 94, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Деменюк Сергій Віталійович про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області серії ЕАР № 6488174 від 02.02.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Горяєв

Повний текст рішення складено 22.05.2023 року.