Справа № 360/5230/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року справа №360/5230/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі № 360/5230/21 за виключними обставинами за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, встановлення відсутності компетенції (повноважень), скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУ ПФУ в Луганській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУ ПФУ в Київській області, відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області щодо перерахунку та виплати пенсії без її обмеження під час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) та скасувати рішення ГУ ПФУ в у Київській області від 02.06.2021 № 2487 про відмову в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести позивачу перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідок Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21, та здійснити її виплату без обмежень її максимального розміру, починаючи з 26.05.2021.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року позов задоволено частково:

- встановлено відсутність компетенції (повноважень) у ГУ ПФУ у Київській області щодо розгляду заяви позивача від 27.05.2021 року про перерахунок пенсії, призначеної згідно Закону № 1697-VІІ;

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Київській області від 02.06.2021 року № 2487 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону № 1697-VІІ;

-визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати пенсії, призначеної згідно Закону № 1697-VІІ;

- зобов`язано відповідача 1 провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону № 1697-VІІ на підставі довідок Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 року № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 року № 21-116вих-21, без обмежень її максимального розміру, починаючи з 01.06.2021 року;

- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2023 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2021 року у справі № 360/5230/21- скасовано.

Прийнято нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, встановлення відсутності компетенції (повноважень), скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку пенсії за його заявою від 24.03.2021 року відповідно до довідки Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 року № 21-152вих21 про заробіток станом на 11.09.2020 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести позивачу перерахунок призначеної пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» за його заявою від 24.03.2021 року на підставі довідки Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 року № 21-152 вих-21 про заробіток станом на 11.09.2020 року.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Позивачем подана заява про перегляд постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2023 року за виключними обставинами, оскільки у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI (щодо соціальних гарантій для захисників і захисниць України) рішенням Конституційного суду України від 12 жовтня 2022 року в справі № 7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

За п. 2 резолютивної частини рішення КСУ приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Апеляційним судом не застосовано зазначене рішення КСУ, оскільки ані на момент виникнення спірних правовідносин, ані на теперішній час приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, не втратили чинність.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість прибути в судове засідання та перебуванні у м. Києві у справах з працевлаштування.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання позивача, оскільки суд не визнавав обов`язковою участь сторін в розгляді справи, а матеріалів справи достатньо для всебічного, об`єктивного розгляду справи.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи заяви, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

За ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (п. 5 ч. 1 ст. 361 КАС України).

У свою чергу, словосполучення «ще не виконане», яке вживається у п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення», про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14.05.2020 (якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду). Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Також, Верховний Суд зазначив, що не може вважатись невиконаним, у розумінні положень п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового виконання.

За матеріалами справи позивач звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ в Луганській області, ГУ ПФУ в Київській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Луганській області щодо перерахунку та виплати пенсії без її обмеження під час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у сумі, визначеної в довідках Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21, знявши обмеження щодо її виплати з 23.10.2020 та по час перебування безпосередньо в районах та в період проведення операції Об`єднаних сил;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) та скасувати рішення ГУ ПФУ в у Київській області від 02.06.2021 № 2487 про відмову в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести позивачу перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідок Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 № 21-116вих-21, та здійснити її виплату без обмежень її максимального розміру, починаючи з 26.05.2021.

В заяві про перегляд за виключними обставинами постанови апеляційного суду від 23.02.2023 року позивач просить скасувати постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов про:

- визнання дій протиправними, скасування рішення від 02.06.2021 року № 2487 про відмову в перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язання провести позивачу перерахунок призначеної пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідок Луганської обласної прокуратури від 22.03.2021 року № 21-152вих-21 та від 03.03.2021 року № 21-116вих-21, здійснити її виплату без обмежень максимального розміру, починаючи з 26.05.2021 року.

Апеляційний суд в постанові від 23.02.2023 року, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо перерахунку пенсії позивачу за вислугу років без обмежень максимальним розміром, дійшов таких висновків.

«Щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до частини четвертої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.

Частиною четвертою статті Закону № 3551-ХІІ передбачено, що учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

До заяви позивача від 26.05.2021 № 2448 про проведення перерахунку пенсії надано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , довідку Головного управління ДФС у Луганській області від 25.02.2021 № 183/9/12-97-13 про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення.

На підставі наданих документів до пенсії нараховане підвищення учаснику війни (бойових дій) згідно частини четвертої статті 12 Закону № 3551-XII з 26.05.2021 у розмірі 442,25 грн, що підтверджується рішенням управління від 01.06.2021 № 71.

Оскільки позивач з 06.05.2020 отримує пенсію за вислугу років, обчислену згідно Закону № 1697-VІІІ, розмір якої не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, то зазначене підвищення до пенсії включено до розрахунку пенсії позивача.

Тобто, в цій частині позов також задоволенню не підлягає, оскільки пенсійним органом права позивача не порушені.

Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 12 жовтня 2022 року в справі № 7-р(ІІ)/2022 не можуть бути взяті до уваги, з огляду на наступне.

Цим рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Проте, пенсія позивачу не призначалась згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а оскаржуване рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії (а.с.42-43) не вмотивовано посиланням на Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Більш того, п.2 рішення Конституційного суду України від 12 жовтня 2022 року визначено, що приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, ані на момент виникнення спірних правовідносин, ані на теперішній час приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, не втратили чинність».

Отже, позивач фактично просить переглянути за виключними обставинами в порядку ст. 361 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог. Однак, враховуючи правовий висновок Верховного Суду, постанова суду апеляційної інстанції від 23.02.2023 року не передбачає механізму примусового виконання.

За ч. 6 ст. 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Суд зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постанові від 29 березня 2023 року у справі № 320/7674/20.

Рішенням Конституційного суду України від 12 жовтня 2022 року в справі № 7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ; зазначенні приписи статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно зі ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, рішення від 12 жовтня 2022 року в справі № 7-р(ІІ)/2022 застосовується з 12 квітня 2023 року та не поширює свою дію на правовідносини, які виникли до цієї дати.

Враховуючи те, що як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанцій, так і станом на дату прийняття Першим апеляційним адміністративним судом постанови від 23.02.2023 року, положення статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, діяли в прийнятій редакції, а тому, відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року в справі № 7-р(ІІ)/2022 виключною обставиною для перегляду судового рішення у цій справі.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, за умови невиконання рішення суду, оскільки відповідач в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, а тому він не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

За п. 1 ч. 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 369 КАС України).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами.

Керуючись ст. ст. 241, 248, 311, 321, 325, 328, 361, 366, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у справі - відмовити.

Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року у справі № 360/5230/21 - залишити в силі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 31 травня 2023 року.

Ухвала суду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв