Справа № 420/17306/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Гур`євої К.І.,

представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 - Абросимова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 полковника Збройних Сил України Андрієнко Юрія Олександровича про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ Андрієнко Ю.О. від 29.10.2022 р. № 501 Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарного стягнення (п. 3 зазначеного наказу), позбавлення щомісячної премії за жовтень 2022 р. (п. 4 зазначеного наказу), позбавлення додаткової винагороди (п. 5 зазначеного наказу) сержанта з матеріального забезпечення десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 сержанта ЗСУ ОСОБА_1 ; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти у сумі, в якій не було здійснено виплату сержанту з матеріального забезпечення десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 сержанта ЗСУ ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з першої половини серпня 2022 року ДШР БМП було направлено до Херсонської області для виконання певних бойових задач, де вона знаходилася до середини листопаду 2022 року. Під час отримання заробітної плати він звернув увагу на її розмір, який був значно менший ніж звичайно. Для з`ясування причин такого зниження виплати військовослужбовці звернулись до командира ДШР БМП лейтенанта ОСОБА_3 , який повідомив їх про наявність завершеного службового розслідування відносно 39 бійців ДШР БМП, за наслідками якого було прийнято наказ про притягнення більшості з них до дисциплінарної відповідальності та позбавлення на цій підставі премії та частини заробітної плати. Також надіслав фотографії наказу командира Відповідача (з основної діяльності) полковника Збройних сил України ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. №501. Таким чином, позивачу стало відомо про існування оскаржуваного наказу, який станом на день звернення з цим позовом офіційно йому не доведено. Разом тим, службове розслідування проводилось з порушенням вимог Порядку проведення службового розслідування у ЗСУ, без вивчення доводів осіб, яких воно безпосередньо стосувалось, та без всебічної, повної і об`єктивної перевірки обставин, які законом мали бути врахованими. Позивач та інші особи, щодо яких здійснювалось службове розслідування, не був ознайомлений з підставами його проведення, зі своїми правами та обов`язками під час проведення службового розслідування, був позбавлений можливості порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації, висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять, а також ознайомлюватися з актом службового розслідування. Службове розслідування здійснювалось за помилковим посиланням на існування наказу командира ДШР БМП, який військовослужбовці ДШР БМП мали виконувати 02 жовтня 2022 року, але про який невідомо йому та іншим бійцям ДШР БМП. Командир ДШР БМП не віддавав жодного розпорядження у відповідності до ст.35 Статуту ВС ЗСУ, яке можливо було б сприйняти, як наказ, що підлягав виконанню 02 жовтня 2022 року, що також доводиться відсутністю будь-яких заходів з боку командира ДШР БМП направлених на виконання такого наказу, які він повинен був би вживати у випадку фактів відмови від виконання його наказу позивачем, а тим паче, - усіма бійцями ДШР БМП. Всупереч встановленому порядку його вину доведено не було, дисциплінарне стягнення на нього було накладено безпідставно, без об`єктивного дослідження усіх обставин, що за законом мало бути встановлено та враховано під час прийняття оскаржуваного рішення.

Від представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та зазначив обставини, викладені в наказі від 29.10.2022 р. № 501 та в акті службового розслідування від 29.10.2022 р.

Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі № 420/17306/22, в повному обсязі.

17 лютого 2023 року прийнято ухвалу про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником позивача до суду надано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить службу на посаді сержанта з матеріального забезпечення десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 207 т. 1).

03 жовтня 2022 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , яким повідомлено, що 02.10.2022 року деякий особовий склад десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 відмовився виконувати бойовий наказ командира роти, зокрема сержант з матеріального забезпечення десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 (а.с. 72-73 т. 1).

25 жовтня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 1106 (з адміністративно-господарської діяльності) про проведення службового розслідування стосовно відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 виконувати бойових наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 74-75 т. 1).

29 жовтня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 затверджено акт службового розслідування, проведеного на виконання наказу № 1106 від 25.10.2022 року (а.с. 76-140 т. 1).

29 жовтня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 501 (з основної діяльності), яким за порушення вимог статей 4, 6 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», вимог ст. 11, 16 ЗУ «Про Статут внутрішньої діяльності Збройних Сил України», відповідно до п. «г» ст. 48, керуючись ст. 55 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність», зокрема на сержанта з матеріального забезпечення сержанта ОСОБА_1 ; доручено помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до абзацу 3 пункту 5 розділу ХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяких іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, позбавити щомісячної премії за жовтень місяць 2022 року військовослужбовцям десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 , зокрема сержанта з матеріального забезпечення сержанта ОСОБА_1 ; доручено помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пп. 9.7 п. 9 Окремого доручення Міністра оборони України віл 23.06.2022 № 912/з/29 не виплачувати додаткову винагороду в місяці надходження на адресу Військової частини НОМЕР_1 витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 403 ККУ за фактом невиконання бойового наказу, військовослужбовцям десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 , зокрема сержанту з матеріального забезпечення сержанта ОСОБА_1 (а.с. 12-22 т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Відповідно до ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно ст. 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності. Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.199 року № 548-XIV.

Згідно ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби).

Згідно ст. 55 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України командир бригади (полку, корабля 1 рангу) має право застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-" ґ", а також пунктами "д"-"ж" (до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно) статті 48 цього Статуту.

Відповідно до ст. 83, 84 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно ст. 85, 86, 87 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608.

Пунктами 1, 3 розділом ІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті. За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри. Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Відповідно до п. 1, 3, 5, 6, 8, 9, 13 розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування). Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено комісії або військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Голова комісії здійснює керівництво діяльністю комісії, має право давати письмові або усні доручення в межах проведення службового розслідування, які є обов`язковими для виконання. Особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків. Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Згідно розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності); прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Розділом V Порядку № 608 визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Згідно розділу VІ Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник). У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту. Примірники акта службового розслідування надсилаються службовим особам, яких стосуються наведені у висновку пропозиції, та до відповідних структурних підрозділів органів військового управління. Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

З матеріалів службового розслідування слідує, що 03.10.2022 від командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 надійшов рапорт вх. № 15415, з якого встановлено, що деяких особовий склад десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 відмовився виконувати бойовий наказ командира роти. Під час проведення службового розслідування встановлено, що згідно довідки командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , 39 військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , 02.10.2022 відмовились виконувати бойовий наказ свого командира, зокрема сержант з матеріального забезпечення десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 . У поясненнях т.в.о. командира ДШР БМП військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 вказано, що 02.10.2022 він видав бойовий наказ особовому складу вказаної роти. Деякий особовий склад десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у кількості 39 осіб, відмовився від виконання бойового наказу. Причина цього, зі слів вказаних військовослужбовців, послужили відсутність сил і засобів для виконання 02.10.2022 вищезазначеного наказу. Командир батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 у своїх поясненнях вказав, що особовий склад у кількості 40 військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , 02.10.2022 року відмовився виконувати бойовий наказ командира батальйону морської піхоти, згідно бойового розпорядження командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №640/281/178дск.

Також, як зазначено в акті службового розслідування, під час проведення розслідування, згідно інформації тимчасово виконуючого обов`язки командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_6 , встановлено що з 18.10.2022 з метою виконання бойового наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира десантно-штурмової роботи військовослужбовці десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , які раніше, згідно рапорту командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2022 № 15415, відмовилися виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти, виконують бойове завдання, зокрема сержант з матеріального забезпечення десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 .

Крім того, в акті вказано, військовослужбовець військової служби призваний під час мобілізації сержант ОСОБА_1 . Неправомірні дії військовослужбовця та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подією, що трапилась: грубі порушення своїх обов`язків як військовослужбовця десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 та неналежне виконання вказаним військовослужбовцем службових обов`язків призвели до можливого скоєння кримінального правопорушення, передбаченою ч. 3 ст. 403 КК України. Вчинення кримінального правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення розслідування. Виходячи з матеріалів службового розслідування вина військовослужбовця десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 виражається в формі прямого умислу, порушення та недотримання ним вимог абз. 2 ст. 3, абз. 1 ст. 4, абз. 5 ст. 4, ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, абз. 3 ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Обставинами, що обтяжують вину сержанта ОСОБА_1 є скоєння правопорушення під час дії воєнного стану в Україні. Обставинами, що пом`якшують вину сержанта ОСОБА_1 є подальше виконання бойового наказу та перебування з 18.10.2022 в зоні бойових дій.

З вищевикладеного слідує, що в основу акту службового розслідування від 29.10.2022 року, складеного за результатами дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією покладено рапорт командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 вх. № 15415 від 03.10.2022 року, пояснення т.в.о. командира ДШР БМП військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , пояснення командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 .

В той же час, з аналізу наданих копій рапорту та пояснення, вбачається невідповідності між викладеною в них інформацією, зокрема щодо кількості військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , зокрема в поясненнях ОСОБА_4 вказана кількість військовослужбовців 40, а в поясненнях ОСОБА_5 , які містять виправлення, - 39 (а.с. 142-143, 144-145 т. 1).

Разом з тим, в рапорті від 03.10.2022 року, який слугував підставою для призначення службового розслідування зазначено 24 імені військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що службове розслідування проводилось в період з 25.10.2022 року по 29.10.2022 року на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 року № 1106, проте в матеріалах службового розслідування містяться пояснення, в тому числі майора ОСОБА_4 , старшого лейтенанта ОСОБА_5 , які датовані 19.10.2022 року та 21.10.2022 року.

В той же час, у вказаних поясненнях відсутні будь-які відмітки в графі «підстави проведення службового розслідування (службової перевірки)» та в графі «реквізити наказу про призначення службового розслідування, в рамках якого відбираються пояснення».

Тобто, письмові пояснення, які покладені в основу акту службового розслідування від 29.10.2022 року, були відібрані поза межами службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 року № 1106.

Також, в матеріалах службового розслідування міститься пояснення ОСОБА_4 від 21.10.2022 року в яких він зазначив, що 02.10.2022 року 40 (сорок) військовослужбовців десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 відмовились виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти, згідно бойового розпорядження командира десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №640/281/178дск, який 02.10.2022 року було доведено до відома особовому складу десантно-штурмової роти.

Тобто, зі слів (пояснень) ОСОБА_4 дата доведення бойового наказу (02.10.2022 року) та відмова його виконання (02.10.2022 року), передує видачі розпорядження командира десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №640/281/178дск (а.с. 168-169 т. 1).

Жодних пояснень щодо вказаних невідповідностей матеріали службового розслідування не містять.

Крім того, в матеріалах службового розслідування також наявні пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в яких зазначено, що 02.10.2022 року ними не отримувались будь-які бойові накази та від виконання наказів вони не відмовлялись (а.с. 150-151, 154-155, 157-158, 160-161, 163-164, 190-191, 193-194 т. 1).

При цьому, в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 року № 1106, яким призначено службове розслідування зазначено, що його призначено з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, зазначеного в рапорті майора ОСОБА_4 (вх. № 15415 від 03.10.2022).

Однак, зазначаючи в акті службового розслідування від 29.10.2022 року про порушення позивачем ОСОБА_1 вимог абз. 2 ст. 3, абз. 1 ст. 4, абз. 5 ст. 4, ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, абз. 3 ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідачем не встановлено факту безпосереднього невиконання ним бойового наказу командира десантно-штурмової роти, оскільки в акті лише процитовано пояснення та рапорт без підтвердження таких пояснень належними та допустимими доказами, зокрема щодо того, який саме наказ було віддано 02.10.2022, у чому він полягав, кому саме та в якій формі, в якому місці та в якій обстановці його було віддано.

В той же час, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування бойового наказу, невиконання якого слугували підставою для проведення службового розслідування, відповідачем не надано.

Також, акт службового розслідування від 29.10.2022 року не містить будь-яких висновків щодо встановлення під час проведення службового розслідування наявності чи відсутності обставин, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння порушення, щодо якого безпосередньо призначалось службове розслідування.

Крім того, з аналізу приписів Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 слідує, що особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи. Пояснення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, є однією з важливих гарантій об`єктивного службового розслідування та захисту законних прав й інтересів особи від безпідставного застосування стягнення та інших негативних наслідків.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 був повідомлений про призначення та проведення службового розслідування, а також його що він відмовився від надання пояснень під час службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 року № 1106, матеріали службового розслідування не містять.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що дисциплінарною комісією в ході проведення службового розслідування не було вжито всіх необхідних заходів для встановлення об`єктивних причин наявності чи відсутності в діях позивача складу дисциплінарного проступку, висновки службового розслідування є неповними, передчасними та необґрунтованими.

Також, оцінюючи обґрунтованість спірного наказу від 29.10.2022 року № 501 суд виходить із того, що відповідний наказ має прийматися на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час розгляду акту службового розслідування та які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Разом з тим, наказом від 29.10.2022 року № 501 фактично констатовано порушення позивачем вимог статей 4, 6 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», вимог ст. 11, 16 ЗУ «Про Статут внутрішньої діяльності Збройних Сил України», в основу якого покладено висновки службового розслідування дисциплінарної комісії, які є неповними та необґрунтованими.

При цьому, приписи статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення, якщо вину військовослужбовця повністю доведено.

Однак, в наказі від 29.10.2022 року № 501 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність» відповідачем не зазначено чим саме підтверджується доведеність вини позивача та вчинення ним порушень вимог статей 4, 6 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», вимог ст. 11, 16 ЗУ «Про Статут внутрішньої діяльності Збройних Сил України».

Так, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що наказ командира військової частини Військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 року № 501 в частині що стосується ОСОБА_1 є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошові кошти у сумі, в якій не було здійснено виплату сержанту з матеріального забезпечення десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 сержанта ЗСУ ОСОБА_1 на підставі наказу командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 полковника ЗСУ ОСОБА_2 від 29.10.2022 р. № 501 Про результати службового розслідування за фактом відмови військовослужбовців батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 виконувати бойовий наказ командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно абзацу 3 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.

Відповідно до пунктів 1, 2, 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої зазначеною постановою, Міністр оборони України видав Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, підпунктом 9.7 пункту 9 якого установлено до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. та 30000 грн. не включати військовослужбовців, які: відмовилися виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, оголошене наказом командира (начальника).

Разом з тим, враховуючи, що відповідачами не доведено правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, та, як наслідок, позбавлення додаткової винагороди та щомісячної премії за жовтень 2022 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду та щомісячну премію за жовтень 2022 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню щляхом визнання протиправним та скасування п. 3 наказу командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 року № 501 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність»; визнання протиправним та скасування п. 4 наказу командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 року № 501 в частині позбавлення ОСОБА_1 щомісячної премії за жовтень 2022 року; визнання протиправним та скасування п. 5 наказу командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 року № 501 в частині позбавлення ОСОБА_1 додаткової винагороди; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду та щомісячну премію за жовтень 2022 року.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 полковника Збройних Сил України Андрієнко Юрія Олександровича (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 року № 501 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення «попередження про неповну службову відповідність».

Визнати протиправним та скасувати п. 4 наказу командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 року № 501 в частині позбавлення ОСОБА_1 щомісячної премії за жовтень 2022 року.

Визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу командира (з основної діяльності) Військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 року № 501 в частині позбавлення ОСОБА_1 додаткової винагороди.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду та щомісячну премію за жовтень 2022 року.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 01 червня 2023 року.

Суддя О.А. Левчук