Справа № 240/6201/23
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Житомир справа № 240/6201/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії відповідача протиправними відносно відмови в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати виникнення права на призначення пенсії.

В обґрунтування позову зазначає, що має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Ухвалою від 14.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки позивач станом на 01.01.1993 не проживала та не відпрацювала в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років.

Клопотання про залучення в якості другого відповідача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області задоволенню не підлягає, оскільки позивач фактично оскаржує дії саме Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не призначення пенсії за поданою до управління заявою від 01.02.2023.

Проаналізувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає не задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась 01.02.2023 до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 25).

За наслідками розгляду вказаної заяви відповідач листом "Повідомлення про відмову у призначенні пенсії" від 15.02.2023 № 0600-0216-8/20658 (а.с.8) повідомив позивача про відмову в призначенні пенсії за віком, зазначивши, що відповідно до наданих документів період роботи (проживання) у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 2 роки 3 місяці 19 днів, а відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необхідно проживати в зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 55 Закону України № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Статтею 55 Закону № 796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

- особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - зменшення віку передбачено на 3 роки * та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більш 6 років (абзац 4).

Згідно із приміткою до зазначено пункту, початкова величина зниження пенсійного віку (3 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Таким чином, право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії, станом на 01 січня 1993 року не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Тобто, для призначення відповідно до вимог частини другої статті 55 Закону №796-XII пенсії із зниженням пенсійного віку можливо, окрім іншого, за умови постійного проживання у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії по 31 липня 1986 року, яке надає право на зниження пенсійного віку на 3 роки, та постійного проживання у цій зоні станом на 1 січня 1993 року сумарно ще 6 років, яке відповідно надає право на зниження пенсійного віку ще на три роки (один рік за кожні 2 роки).

При цьому, суд вважає, що початкова величина зниження пенсійного віку (3 роки) в даному випадку не застосовується, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт проживання та (або) роботи позивача в зоні гарантованого добровільного відселення, з моменту аварії (26.04.1986 року) по 31 липня 1986 року.

Відповідно до довідки № 6235 від 21.12.2022, виданої Овруцькою міською радою, ОСОБА_1 з 16.11.1988 по 18.05.1990, з 05.06.1992 по 22.07.1994, з 26.07.1994 по 09.07.1996 та з 09.07.1996 по теперішній час зареєстрована та постійно проживає в м. Овруч Житомирської області, що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 (а.с.43).

При цьому, судом встановлено, що з 01.09.1984 по 29.06.1988 позивач навчалась на деній формі в Ржищівському педагогічному училищу (а.с. 38).

Місто Ржищів не віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Суд зауважує, що доказів перебування (проживання чи роботи) позивача в період з 26.04.1986 по 31.07.1986 в зоні гарантованого добровільного відселення суду не надано.

Щодо терміну перебування позивача на посаді вихователя дитячого садка № 1 м. Овруч з 08.07.1987 по 20.08.1987 (а.с. 39) та проходження переддипломної практики з 26.01.1988 по 01.03.1988 в СШ №1 м. Овруч (а.с.38), то загальний термін роботи (проживання) в зоні гарантованого добровільного відселення становить 2 місяця 20 днів.

Отже, враховуючи вищевикладене позивачем підтверджено, відповідно до наданих документів, період роботи (проживання) у зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 по 01.01.1993- 2 роки 6 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншого позивачем не доведено.

Суд вказує, що відповідно до ч.3 та ч.4 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач не відповідає усім умовам, які є необхідними для прийняття відповідачем рішення про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку (відсутня початкова величина та станом на 1 січня 1993 року не прожив або не відпрацював у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років), а відтак відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії.

Щодо наявності у позивача посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), то таке посвідчення не є безумовною підставою для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ

На підставі викладеного, керуючись ст. 242-248 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, код 13559341) про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк