Справа № 211/3738/21 (2-а/211/44/21)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2023 року м. Дніпросправа № 211/3738/21 (2-а/211/44/21)
(суддя Сарат Н.О., м. Кривий Ріг )

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Сафронової С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02 листопада 2021 року у справі №211/3738/21 (2-а/211/44/21) за позовом ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 червня 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в якому, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправними дії інспектора полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління

патрульної поліції в Дніпропетровській області Діжко О.Ю. по зупинці 14.06.2021 року транспортного засобу Ford Escape;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по

справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14 червня 2021 року серії ЕАН № 4350019 відносно ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження обґрунтованості винесення ним оскражуваної постанови. Зазначає про те, що відповідач не мав законних підстав для здійснення зупинки транспортного засобу яким керував позивача. Також, позивач зазначає про здійснення дописів в оскаржуваній постанові, а саме в п. 2 «Місце розгляду справи», перед комою та після слова Металургічний кульковою ручкою нанесені дужки та нерозбірливим почерком написано слово «Інгулецький».

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 02 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Суд, скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14 червня 2021 року серії ЕАН № 4350019 відносно ОСОБА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не довів правомірності свого рішення, оскільки інспектором не встановлено який статус такого транспортного засобу і в якому митному режимі такий ввезений на територію України та як наслідок дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.6 ст.121 КУпАП, а не ч.8 ст.121 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідачем зроблено правильну кваліфікацію вчиненого позивачем правопорушення, а саме керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку. Зазначає про те, що факт того, що транспортний засіб яким керував позивач станом на 14.06.2022 року не був зареєстрований в установленому законом порядку в органах МВС підтверджується як свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 23.06.2021 року (долучений до позовної заяви) так і відповіддю Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області №1243 від 09.10.2021 року. Також зазначає про те, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП відповідальність несе лише водій.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою серії ЕАН № 4350019 від 14.06.2021 року, складеної інспектором, 14.06.2021 року о 11 год. 16 хв. в м. Кривий Ріг вул. Чумацький шлях, ЕО 147 позивач керував незареєстрованим транспортним засобом Ford Escape, 7Р2309G, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП (а.с.78).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 6 статті 122 КУпАП (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.9 «в» ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Зважаючи на надані Законом працівнику поліції превентивні заходи, серед яких зокрема зупинення транспортного засобу та перевірка документів особи, суд апеляційної інстанції зробив висновок про безпідставність доводів позивача про порушення інспектором вимог закону при здійсненні зупинки транспортного засобу, яким керував позивач.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2021 року Одеською митницею було видано сертифікат на ім`я ОСОБА_2 про реєстрацію ТЗ, легкового автомобіля Ford Escape, який ввезено на територію України 23.02.2021 року (а.с.9).

Відповідно до ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Враховуючи те, що позивач керував автомобілем Ford Escape не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що позивачем вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 6 статті 122 КУпАП, зважаючи на те, що відповідальність за вчинення такого правопорушення покладено на водія, а не на власника транспортного засобу.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що дії водія ОСОБА_1 мають кваліфікуватися як правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.8 ст.121 КУпАП, оскільки зазначеною нормою передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, натомість у спірних відносинах встановлено факт керування транспортним засобом, що не зареєстрований в уповноваженому органі МВС.

Відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Між тим, інші аргументи наведені позивачем у позовній заяві фактично зводяться до загального, а саме протиправності дій відповідача по притягненню його до відповідальності, проте враховуючи те, що судовим рішенням у цій справі надано необхідне та достатнє обґрунтування щодо наявності в діях позивача правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.6 ст. 121 КУпАП, при цьому суд дослідив усі основні питання віднесені на його розгляд, суд апеляційної інстанції вважає, що всі інші аргументи позовної заяви не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду щодо наявності в діях позивача правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.6 ст. 121 КУпАП.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2021 року у справі №211/3738/21 (2-а/211/44/21) - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 30 травня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова