Справа № 420/5101/23
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5101/23
У Х В А Л А

30 травня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Токмілової Л.М.

за участі:

секретаря судового засідання - Куртій Д.О.

представника позивача - Шугалевич І.В.

представника відповідача - Скалецька І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про відвід судді Токмілової Л.М. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація Судноплавства) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа №420/5101/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація Судноплавства) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 17.03.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.04.2023 року вирішено розгляд справи №420/5101/23 проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із викликом сторін. Призначено судове засідання на 03.05.2023 року об 11 годині 15 хвилин у приміщені Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, 2-й поверх, в залі судового засідання № 26.

У судовому засідання 03.05.2023 року представником позивача заявлено клопотання про витребування доказів та перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду 03.05.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, вирішено відкласти судове засідання на 10.05.2023 року у зв`язку з необхідністю ознайомлення Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація Судноплавства) з клопотанням представника позивача про витребування доказів та перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні 10.05.2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Вирішено розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація Судноплавства) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за правилами загального позовного провадження. Відмовлено у задоволенні клопотання представника Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація Судноплавства) про повернення без розгляду клопотання представника позивача про витребування доказів та перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні 30.05.2023 року представником відповідача подано заяву про відвід судді Токмілової Л.М.

В обґрунтування заяви представник відповідача вказує, що суддя Токмілова Л.М. не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу на підставі п.4 ч.1. ст. 36 КАС України, оскільки Державною службою морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (Адміністрація Судноплавства) подані до Центрального апарату Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві, Головного управління Національної поліції в Одеській області заяви щодо ймовірного виявлення з боку судді Токмілової Л.М. ознак правопорушення передбаченого частиною першою статті 375 КК України, у зв`язку з чим представник відповідача вказує на ймовірність існування конфлікту інтересів в межах розгляду даної справи, що дають підстави стверджувати про існування обставин, які викликають об`єктивні сумніви у неупередженості судді Одеського окружного адміністративного суду Токмілової Л.М. під час розгляду даної справи.

Представник відповідача також вказує, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебували матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001060 від 29.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, предметом досудового розслідування якого було питання виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 17.03.2023 року, за результатом якого провадження закрито за відсутністю події злочину, а відтак встановлено відсутність факту щодо невиконання останньої.

Проаналізувавши доводи поданої заяви про відвід судді, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого відводу, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу судді визначені ст.36 КАС України.

Так, згідно частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

За усталеною практикою Вищої ради правосуддя, висловленою під час розгляду заяв суддів про втручання у їх професійну діяльність, реалізація особами передбачених законом прав не може бути розцінена, як втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя. Перебування скаржника у процесуальному статусі учасника справи не може позбавляти його наданого законом права звертатися до уповноважених державних органів щодо перевірки дій судді на предмет наявності ознак правопорушень. Водночас завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину відповідно до ст. 383 КК України тягне за собою настання кримінальної відповідальності (висновок ВРП від 15.05.2020).

При цьому відповідно до ст. ст. 1, 2 та 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесності, незалежності, неупередженості та справедливості суду. Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану із здійсненням правосуддя. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Існування безсторонності для цілей п. 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі Фей проти Австрії (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У контексті об`єктивного критерію у справі слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви безсторонності суддів.

В Основних принципах незалежності судових органів, схвалених резолюціями № 40/32 та № 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985 зазначено, що судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з яких би то не було причин.

У рішенні Ради суддів України від 01.03.2019 р. № 13 "Про внесення змін до рішення Ради суддів України від 08.06.2017 № 34" визначено, що подання учасником судового процесу заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення за статтею 375 Кримінального кодексу України не породжує ні потенційного, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником будь-якого судового провадження заяви про внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР) відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення до закінчення судового розгляду справи може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 376 Кримінального кодексу України.

Відтак, подання відповідачем заяв до Центрального апарату Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване у місті Миколаєві, Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо ймовірного виявлення з боку судді Токмілової Л.М. ознак правопорушення передбаченого частиною першою статті 375 КК України не породжує ні потенційного, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду цієї адміністративної справи, що в свою чергу спростовує доводи представника відповідача, що подання вказаної заяви є підставою для відводу судді від розгляду справи.

Крім цього, ч. 4 ст. 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Однак, як слідує із поданої заяви про відвід судді, жодних інших обставин, які в змісті положень ст. 36 КАС України є підставами для відводу судді, окрім звернення відповідача до Центрального апарату Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване у місті Миколаєві, Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо ймовірного виявлення з боку судді Токмілової Л.М. ознак правопорушення передбаченого частиною першою статті 375 КК України та незгоди із процесуальними рішеннями судді представником відповідача не наведено.

В свою чергу, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, матеріали заяви не містять.

Відтак, доводи представника відповідача про наявність підстав для відводу судді Токмілової Л.М. є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви представника відповідача про відвід судді у Токмілової Л.М. у справі №420/5101/23.

Відповідно до ч.4 ст. 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також зважаючи, що суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого представником відповідача відводу судді, суд передає справу №420/5101/23 для вирішення питання про відвід судді - Токмілової Л.М. в порядку, передбаченому ст. 40 КАС України.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 39, 40, 241, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про відвід судді Токмілової Л.М. визнати необґрунтованою.

Передати справу №420/5101/23 для визначення судді у порядку встановленому положеннями ст. 31 КАС України для вирішення питання про відвід.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.256 КАС України та оскарженню не підлягає.

Суддя Токмілова Л.М.