Справа № 367/6607/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/6607/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Губської Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціальної політики Бучанської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Бучанської міської ради про визнанні дій, бездіяльності, рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бучанської міської ради про:

- визнання протиправними дій, бездіяльності посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Бучанської міської ради щодо прийняття рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї;

- анулювати рішення Управління соціальної політики Бучанської міської ради від 02.07.2021 щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї;

- визнати незаконною причину, вказану у рішенні Управління соціальної політики Бучанської міської ради від 02.07.2021 про відмову ОСОБА_1 в оформленні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї;

- зобов`язати Управління соціальної політики Бучанської міської ради поновити заяву ОСОБА_1 від 02.06.2021;

- зобов`язати Управління соціальної політики Бучанської міської ради оформити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу на підставі заяви від 02.06.2021;

- зобов`язати Управління соціальної політики Бучанської міської ради утриматися у подальшому від незаконних підстав для прийняття рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї у разі вчасно поданих документів та довідок для оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї;

- зобов`язати Управління соціальної політики Бучанської міської ради утриматись у подальшому від незаконних підстав для витребовування довідки ОК-5 для оформлення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї у разі поданих позивачкою довідок про доходи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у червні 2021 вона звернулася до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, проте відповідачем спірним рішенням відмовлено у призначенні цієї виплати вказуючи на те, що у складі її сім`ї є непрацюючі працездатні, які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ сумарно протягом 3 місяців, що на ствердження позивачки не відповідає дійсності.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду м. Києва від 01.02.2018 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціальної політики Бучанської міської ради Київської області від 02.07.2021 №98 про відмову ОСОБА_1 в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї; зобов`язано Управління соціальної політики Бучанської міської ради Київської області призначити та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї на підставі її заяви від 02.06.2021 №98. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючі таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність спірного рішення, оскільки самостійною підставою для призначення позивачці державної соціальної допомоги відповідно до підпункту 2 пункту 11 Порядку № 250 є наявність у малозабезпеченої сім`ї статусу багатодітної, якою є сім`я позивачки.

Позивачкою рішення суду в частині відмовлених позовних вимог не оскаржувалося.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, через порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що за наслідком розгляду заяви позивачки про призначення допомоги та перевірки інформації, зазначеної у її декларації, було встановлено, що у чоловіка позивачки, як фізичної особи-підприємця відсутні доходи та не сплачено ЄСВ у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи. Для можливості розгляду звернення позивачки, відповідачем було запропоновано їй надати довідку форми ОК-5 відносно чоловіка за період з 01.10.2020 до 31.03.2021. У зв`язку з неподанням позивачкою такої довідки, рішенням від 02.07.2021 було відмовлено у призначенні допомоги як малозабезпеченій сім`ї. Відтак, відповідач діяв правомірно у межах законодавства України.

Позивачкою відзиву на апеляційну скаргу подано.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з оглядку на таке.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , є громадянською України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданим Ірпінським МВ Управління ДМС України в Київській області 23.09.2015.

Позивачка одружена з ОСОБА_4 , та від шлюбу має чотирьох малолітній дітей, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 17.11.2010 та свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_4 від 28.05.2011, серії НОМЕР_5 від 14.03.2017, серії НОМЕР_6 від 05.03.2019, серії НОМЕР_7 від 03.12.2020.

Сім`я позивачки має статус багатодітної сім`ї, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_8 від 26.03.2019, та складається з: матері - ОСОБА_1 ; батька - ОСОБА_4 ; дітей - ОСОБА_7 , 2011 року народження; ОСОБА_8 , 2017 року народження; ОСОБА_9 , 2019 року народження; ОСОБА_10 , 2020 року народження.

Позивачка перебуває на обліку у відповідача з листопада 2017 року та отримує допомогу при народженні дитини; допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях.

Допомогу малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_1 отримувала з травня 2018 року до вересня 2020 року.

У червні 2021 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення допомоги малозабезпеченій сім`ї. До своєї заяви позивачка додала декларацію про доходи сім`ї, що сторонами визнається.

Рішенням Управління соціальної політики Бучанської міської ради Київської області від 02.07.2021 позивачці було відмовлено у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї. Підставою такої відмови було зазначено, що у складі сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці у періоді, за який враховується дохід.

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності у ній і додатково поданими доказами, і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1,2, 3 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" № 1768-III (тут і далі Закон України № 1768-ІІІ, у редакції, що діяв у спірний період) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно абзацу 6 статті 1 Закону України № 1768-ІІІ середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення.

Статтею 3 Закону України № 1768-ІІІ передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Стаття 4 Закону України № 1768-ІІІ передбачає, що призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", врегульовано Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі по тексту Порядок № 250).

Згідно із пунктом 1 Порядку № 250 цей Порядок визначає умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога), передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», перелік документів, необхідних для призначення такої допомоги, а також підстави для припинення її виплати.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 250 призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Пунктом 5 Порядку № 250 передбачено, що для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності).

Відповідно до вимог статті 6 частини 1 Закону України № 1768-ІІІ та пункту 20 Порядку № 250 зазначено, що державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Статтею 5 частиною 1 Закону України № 1768-ІІІ розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370 на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; довідку про склад сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю).

Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно.

Відповідно до пункту 8 Порядку КМУ № 250 соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 250 середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.

Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).

Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632.

Згідно із пунктом 10 Порядку № 250 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державна соціальна допомога не призначається, якщо: 1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи: сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис).

Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 Порядку № 250, соціальна допомога не призначається у разі, коли, зокрема, у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11цього Порядку).

Так, згідно пункту 11 Порядку № 250 якщо у складі малозабезпеченої сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, і протягом цього періоду зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні менше трьох місяців або які (за яких) не сплатили (не сплачено) мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, державна соціальна допомога призначається:

1) не більше ніж на два шестимісячних періоди, якщо: у складі сім`ї є дитина з інвалідністю або особа з інвалідністю, яка згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією потребує постійного стороннього догляду; відсутність будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї.

Державна соціальна допомога за таких умов на наступний строк призначається не раніше ніж через шість місяців після завершення виплати такої допомоги;

2) на один шестимісячний період, якщо малозабезпечена сім`я є багатодітною або у складі малозабезпеченої сім`ї є одинока мати (одинокий батько), що не перебуває у шлюбі, і запис про батька (матір) такої дитини до Книги реєстрації народжень внесено в установленому порядку за вказівкою матері (батька), або мати (батько) у разі смерті одного з батьків і звернулася (звернувся) за призначенням державної соціальної допомоги у липні - грудні 2020 року.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно із частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивачка 02.06.2021 звернулася із письмовою заявою до Управління соціальної політики Бучанської міської ради з заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, до якої було додано всі необхідні документи для призначення виплати, в тому числі документи, що сім`я позивачки є багатодітною.

Проаналізувавши надані документи, відповідач прийняв спірне рішення про відмову у призначенні вказаної виплати через те, що «у складі сім`ї працездатного члена сім`ї, який не здійснює догляду, який не працював 3 місяці в періоді за який враховується дохід», при цьому послався на положення чинного законодавства.

Обставини щодо того, що чоловік позивачки є фізичною особою-підприємцем дохід якого у період з 01.01.2020 до 31.12.2020 становив 5910,00 грн., у період 01.01.2021 до 31.03.2021 - 1900 грн. не ставилась під сумнів сторонами, отже, відповідно не сплачення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у вказані періоди могло бути підставою у відмові в призначені державної соціальної допомоги, проте пунктом 11 Порядку № 250 передбачено виключення з правової норми, викладеної у пункті 10 цього Порядку.

Такий висновок висловив суд першої інстанції і з яким погоджується суд апеляційної інстанції.

Приймаючі рішення у справі суд першої інстанції зазначив, що сім`я позивачки має статус багатодітної, що є підставою для призначення позивачці державної соціальної допомоги відповідно до підпункту 2 пункту 11 Порядку № 250, через що спірне рішення відповідача є протиправним і підлягає скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним, і апелянтом вказане не спростовано.

Щодо всіх інших доводів апелянта, наведених ним в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необхідним наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» вказав, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

Також Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 5 КАС у порядку адміністративного судочинства.

Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Бучанської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Бучанської міської ради про визнанні дій, бездіяльності, рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель