Справа № 640/17451/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
30 травня 2023 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Безименної Н.В.
суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Груп» про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Груп» до Державної інспекції архітектури та містобудування України про визнання протиправними та скасування рішень,
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 27.11.2019 №1332 «Про затвердження річного плану здійснення заходів державного контролю Державної архітектурно-будівельної інспекції України за діяльністю суб`єктів господарювання на 2020 рік» в частині здійснення заходу державного нагляду (контролю) щодо ТОВ «Елефант Груп»;
- визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо проведення перевірки і складання акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельного галузі для виконання покладених на них функцій від 24.02.2020 та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24.02.2020 № 1-Л-З-2402/1 та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.02.2020 № С-2402/2;
- визнати протиправним і скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.02.2020 № С-2402/2;
- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.03.2020 № 3-0603/1/1010-1346/02.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року позов задоволено повністю.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року заяву ТОВ «Елефант Груп» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено, стягнуто з Державної інспекції архітектури та містобудування України на користь ТОВ «Елефант Груп» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23500,00 грн.

Не погодившись із рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року залишено без змін.

Також відповідач подав апеляційну скаргу на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення по справі, яким в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023 апеляційну скаргу задоволено частково, додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року скасовано, заяву ТОВ «Елефант Груп» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.

19.05.2023 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення на користь ТОВ «Елефант Груп» понесених в суді апеляційної інстанції судових витрат на правову (професійну правничу) допомогу в сумі 33500,00 грн, мотивовану тим, що відповідні витрати підлягають понесенню, однак строк сплати ще не настав, а тому вони підлягають розподілу.

Відповідач подав заперечення на вказану заяву, в яких зазначив про не подання позивачем доказів понесення витрат (платіжних доручень), а також доказів відображення доходів адвокатом у Книзі обліку доходів та витрат.

Враховуючи, що судове рішення суду апеляційної інстанції було ухвалено у відкритому судовому засіданні, згідно з ч.3 ст.252 КАС України питання про ухвалення додаткового рішення також підлягає вирішенню у відкритому судовому засіданні.

Відповідач, будучі належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, не вирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За нормами п.4 ч.1 ст.322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст.134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підтверджується копіями договору про надання правової (професійної правничої) допомогу від 22.07.2020, укладеним між ТОВ «Елефант Груп» та Адвокатським об`єднанням «Секелик та Партнери» з додатками, актом приймання-передачі послуг від 18.05.2023, ордером на надання правової (правничої) допомоги від 31.01.2023 серії АТ №1036380 (а.с.27, 49-53 т.2).

За умовами договору про надання правової (професійної правничої) допомогу від 22.07.2020 АО «Секелик та Партнери» зобов`язується надавати правову (професійну правничу) допомогу за окремими дорученнями клієнта, а клієнт зобов`язується оплатити надані правові послуги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Перелік доручень визначається у відповідному додатку (п.1.1 договору). Сторони домовились, що в межах виконання доручень АО «СП» має право від імені клієнта, зокрема вивчати, складати та підписувати необхідні документи, подавати та отримувати листи, заяви клопотання, подавати та підписувати позовні заяви, відзиви, заперечення та інші заяви по суті справи, приймати участь в судових засіданнях (п.1.2 договору). Розмір гонорару (вартість наданих послуг), порядок та умови відшкодування витрат визначаються у відповідних додатках до договору (п.4.1, 4.2 договору).

Згідно з п.1 Додатку №1 від 22.07.2020 до вказаного договору, позивач доручив АО «СП» представляти його права та законні інтереси при розгляді справи за позовом ТОВ «Елефант Груп» до ДАБІ України (функціональним правонаступником якої є ДІАМ України) про визнання протиправним та скасування наказу ДАБІ України від 27.11.2019 №1332 в частині здійснення заходу державного нагляду (контролю) щодо ТОВ «Елефант Груп», припису Департаменту ДАБІ у Київській області ДАБІ України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.02.2020 № С-2402/2, постанови Департаменту ДАБІ у Київській області ДАБІ України про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 06.03.2020 № 3-0603/1/1010-1346/02, визнання протиправними дій ДАБІ України щодо проведення перевірки, складання акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельного галузі для виконання покладених на них функцій від 24.02.2020, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24.02.2020 № 1-Л-З-2402/1 та припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 24.02.2020 № С-2402/2. Відповідно до п.5 вказаного додатку оплата здійснюється протягом 30 днів з дня набрання законної сили остаточного рішення у відповідній справі.

Договором від 25.11.2022 про внесення змін №2 до договору про надання правової (професійної правничої) допомогу від 22.07.2020 передбачено, що за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи №640/17451/20 в Шостому апеляційному адміністративному суді, а саме під час розгляду апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року розмір гонорару становить 30000,00 грн та сторони домовились, що окремо оплачується правова (професійна правнича) допомога адвокатом АО «СП», яка буде надана в судовому засіданні, яка складає 3500,00 грн за кожне судове засідання (а.с.53 зворот т.2).

В акті приймання-передачі послуг від 18.05.2023 (а.с.49 т.2) наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а саме, адвокатом Дичкою А.Р. надано наступну правову допомогу: 25.11.2022 - перевірка стану справи, ознайомлення з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2022; 23.12.2023 - перевірка стану справи, ознайомлення з ухвалою суду від 08.12.2022; 20.01.2023 отримання та ознайомлення з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2022 року, вивчення та аналіз судової практики, законодавства, необхідної для підготовки відзиву на апеляційну скаргу; 24.01.2023 та 27.01.2023 підготовка відзиву на апеляційну скаргу; 31.01.2023 - формування відзиву на апеляційну скаргу, надсилання його учасникам справи та суду; 11.05.2023 - перевірка стану справи, ознайомлення з ухвалою суду від 18.04.2023, підготовка клопотання та документів, витребуваних відповідно до ухвали суду та їх подача до суду; 15.05.2023 - підготовка до судового засідання у справі; 16.05.2023 - участь у судовому засіданні під час розгляду справи в Шостому апеляційному адміністративному суді; 18.05.2023 - підготовка клопотання про відшкодування судовий витрат (а.с.49 т.2).

Частина 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 19 наведеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, які мають бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.

Отже, положення чинного законодавства визначають можливість встановлення розміру вартості правничої допомоги адвоката у фіксованому розмірі із виключенням погодинної оплати, залежно від часу, витраченого адвокатом на здійснення представництва чи надання іншої правової допомоги, а тому визначення сторонами фіксованого розміру оплати за надані послуги (гонорар адвоката) у сумі 30000,00 грн в суді апеляційної інстанції та 3500,00 грн за участь адвоката у кожному судовому засіданні звільняє від необхідності визначати в детальному описі витраченого адвокатом часу на кожну окрему дію, вчинену на виконання вказаного договору при надання позивачу правничої допомоги в рамках даної справи. При цьому, в поданому до суду акті приймання-передачі послуг від 18.05.2023 зафіксовано які саме послуги надавались позивачу, тому вони є належним доказом, що описує надані послуги з правової допомоги.

Наведене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 10.09.2020 у справі №420/6027/19.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц дійшла висновку, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі зазначила про необхідність надання оцінки виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.

ДІАМ України подано до суду заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення, в яких відповідач просив у задоволенні вказаної заяви відмовити.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою для відмови в розподілі судових витрат, в тому числі на правничу допомогу, є встановлення факту, що відповідні витрати не сплачені (не підлягали сплаті), не відповідають умовам договору, до суду не подано детального опису робіт (в разі встановлення погодинної ставки), а також при не підтвердженні факту надання відповідної правничої допомоги поданими до суду доказами.

Суд звертає увагу, що подані до суду докази в повному обсязі підтверджують факт надання правничої допомоги, її обсяг із детальним описом виконаних робіт, залучення до надання правничої допомоги адвоката Дички А.Р., відповідно до умов договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 22.07.2020 із додатками.

Наведене свідчить про безпідставність вимог ДІАМ України, викладених у запереченнях (а.с.60-62 т.2) щодо відмови позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

При цьому, відповідач не скористався своїм правом на подання належним чином обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу із визначенням розміру судових витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо питання наявності у суду можливості самостійно зменшувати розмір витрат на правничу допомогу за відсутності відповідного клопотання відповідача (суб`єкта владних повноважень).

Відповідна заборона також прямо закріплена у ч.6, 7 ст.134 КАС України, відповідно до якої у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, в силу п.1 ч.3 ст.134 КАС України розподілу підлягають судові витрати на правничу допомогу в розмірі вартості, що сплачена або підлягає сплаті.

Умови договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 22.07.2020 із додатками передбачають обов`язок позивача оплатити правову допомогу протягом 30 днів після набрання законної сили остаточним судовим рішенням, тобто на момент розгляду судом апеляційної інстанції даної справи строк для проведення оплати правничої допомоги не настав, внаслідок чого колегія суддів відхиляє посилання відповідача на не подання позивачем доказів проведення оплати за надану правничу допомогу.

Щодо посилання відповідача на не подання до суду Книги обліку доходів і витрат на підтвердження отримання адвокатом оплати за надані послуги з правничої допомоги, колегія суддів зазначає, що правнича допомога позивачу надавалась саме Адвокатським об`єднанням «Секелик та Партнери», а не фізичною особою-підприємцем чи самозайнятою особою, які провадять незалежну професійну діяльність - адвокатом, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування положень наказу Міндоходів від 16 вересня 2013 року №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення».

Крім того, нормами процесуального законодавства, якими врегульовано питання відшкодування витрат на правничу допомогу, не передбачено обов`язкового подання доказів ведення Книги обліку доходів і витрат.

Отже, незважаючи на відсутність доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, такі витрати в розмірі 33500,00 грн підлягають сплаті протягом 30 днів після набрання законної сили остаточним судовим рішенням, а тому вказані витрати підлягають розподілу шляхом їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, з огляду на задоволення позовних вимог.

Суд звертає увагу, що розмір заявлених до відшкодування витрат є цілком співмірним із складністю справи і виконаними адвокатом послугами, часом витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

Будь-яких обґрунтувань щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат, заперечень щодо надання позивачу відповідних послуг свідчень про завищення розміру та вартості наданої правничої допомоги відповідачем не надано.

Таким чином, відповідачем належним чином не обґрунтовано та не доведено нерозумність витрат на правничу допомогу, з огляду на предмет спору, суті спору та впливу вирішення вказаної справи на відновлення порушених прав позивача. Відповідач не наводить жодних обґрунтувань та не надає будь-яких доказів завищення заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу, або невідповідності заявленого розміру середнім ринковим цінам адвокатських послуг, не надає власного розрахунку витрат на правничу допомогу, які на думку відповідача будуть відповідати таким вимогам та будуть розумними і співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, ціною позову тощо.

Наведені в акті приймання-передачі послуг від 18.05.2023 послуги належать до професійної правничої допомоги, а витрати на неї - до судових витрат, що відповідає положенням ч.3, 4 ст.134 КАС України, та ст.19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За таких обставин, беручи до уваги, що судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «Елефант Груп», тобто судове рішення ухвалено на користь позивача, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для розподілу судових витрат на правничу допомогу в розмірі 33500,00 грн понесених позивачем в суді апеляційної інстанції шляхом стягнення їх на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ДІАМ України, яке подало апеляційну скаргу на рішення і додаткове рішення суду першої інстанції та є суб`єктом владних повноважень, який виступав відповідачем у даній справі.

Керуючись ст. ст.139, 252, 310, 325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Груп» про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції архітектури та містобудування України (01133, м.Київ, бульв.Лесі Українки, 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Елефант Груп» (08131, Київська область, с.Софіївська Борщагівка, вул.Київська, 97, ) витрати на правову (професійну правничу) допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 33500,00 грн (тридцять три тисячі п`ятсот грн 00 коп.).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст додаткової постанови складено 31 травня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма