Справа № 420/5925/23
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/5925/23
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії з 80% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при її перерахунку з 01.04.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати пенсію з 01.04.2019 року у розмірі 80% грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року відмовлено у відкритті провадження. Роз`яснено позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року та направити справу №420/5925/23 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Приписами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з цим, за правилами ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У тому числі, відповідно до вимог ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З урахуванням викладеного, наведені положення адміністративного процесуального законодавства визначають порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, тобто спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

Механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. При цьому, метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини та громадянина, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави, як правової.

Колегія суддів наголошує, що вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із виконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому вищенаведеними приписами адміністративного процесуального законодавства, яке не передбачає можливості подання окремого позову щодо спонукання відповідача до належного виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з 06.10.2000 року ОСОБА_1 , звільненому у запас Міністерства оборони України, було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІ1 від 09.04.1992 року у розмірі 80 % грошового забезпечення.

Однак в подальшому, здійснюючи перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року, відповідач зменшив розмір пенсії позивача до 70% грошового забезпечення.

24 березня 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року. Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 року у справі №420/6313/21 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 з 01.01.2018 р., виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум. Вказане рішення суду набрало законної сили 02 липня 2021 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення суду у справі №420/6313/21 було виконано в частині проведення перерахунку. 05 липня 2021 року зроблено перерахунок ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення з 01 серпня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 року у справі №420/7753/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 р. перерахунок за виплату пенсії ОСОБА_1 виходячи із розміру його грошового забезпечення, зазначеного у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №Ю098644 від 24.09.2021 р., з урахуванням раніше проведених виплат. Рішення суду набрало законної сили 05 серпня 2022 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення суду у справі №420/7753/22 було виконано в частині проведення перерахунку, 12 вересня 2022 року зроблено перерахунок ОСОБА_1 , виходячи із розміру його грошового забезпечення, зазначеного у довідці, з 01 квітня 2019 року та з 01 жовтня 2022 року.

Позивач стверджує, що перерахунки пенсії 12 вересня 2022 року зроблено, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 70% сум грошового забезпечення, замість 80%.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що цей спір не є новим, оскільки виник на стадії виконання рішення суду, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО98644 від 24.09.2021 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки станом на 05.03.2019 року.

Здійснюючи перерахунок, відповідач повторно зменшив відсотковий розмір пенсії позивача з 80% до 70% грошового забезпечення, що було визнано протиправним та відновлено у судовому порядку у межах адміністративної справи №420/6313/21.

Враховуючи, що відсотковий розмір грошового забезпечення позивача у розмірі 80% встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, спір про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії у належному відсотковому розмірі, який знову був зменшений під час наступного перерахунку, не є новим, оскільки вирішений у справі про визнання права позивача на пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення.

З урахуванням наведеного, правовідносини у цій справі підлягають вирішенню у порядку виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області саме судового рішення, а питання, які виникають у зв`язку із виконанням рішення суду в одній справі не можуть становити окремий/самостійний предмет спору в іншій справі, адже в такий спосіб фактично нівелюється авторитет судового рішення, яке набрало законної сили.

Колегія суддів зазначає, що реалізація судового рішення є виключно продовженням судового розгляду справи, що в свою чергу дає підстави вважати, що ця стадія не може становити окреме/самостійне позовне провадження.

Таким чином, обставини, які зумовили звернення із цим позовом до суду, можуть бути предметом судового контролю, який за суттю і призначенням відрізняється від позовного провадження. Процесуальний закон визначає три способи здійснення судового контролю: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладення штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішення суду.

При цьому, невиконання судового рішення може мати місце і у разі фактичного вчинення відповідачем певних дій, але не у відповідності до чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм адміністративного процесуального законодавства наведена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі №183/3012/16(2-а/183/106/16), від 24 лютого 2020 року по справі №818/1102/18.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що ненаведення у судовому рішенні певних етапів його виконання не може нівелювати обов`язок суб`єкта владних повноважень діяти правомірно.

З огляду на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини випливають із порядку виконання судового рішення, яке набрало законної сили в іншій справі, питання про неправомірну бездіяльність суб`єкта владних повноважень під час виконання відповідного судового акта, а також порядок виконання судового рішення підлягають перевірці згідно із вищенаведеними спеціальними правилами адміністративного процесуального законодавства, зокрема, ст.382, 383 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н.В. Кравченко К.В.