Справа № 331/2155/23
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/2155/23
Провадження № 2-а/331/20/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.,

за участю секретаря Мироненко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенанта поліції Головень Романа Миколайовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенанта поліції Головень Романа Миколайовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідності до постанови інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Запорізькій області Головень Романа Миколайовича від 26 березня 2023 року серії ЕАС №6737753 по справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Так, 26.03.2023 поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП у Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 при несенні служби на стаціонарному посту, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, Комунарський район, вул.Очаківська, 1В, о 15 год. 51 хв. під час перевірки документів для встановлення осіб було виявлено, що водій громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевроле Авео з д.н.з. НОМЕР_1 з причепом Леді-С з д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причеп Леді-С з д.н.з. НОМЕР_2 , чим, на думку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , порушив п. 2.1. «ґ» ПДР України та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 425,00 грн.

Однак, на переконання позивача, поліцейський не мав права перевіряти його документи, оскільки Законом України «Про національну поліцію» чітко визначено виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу і перевірки документів, а у даному випадку жодної з цих підстав не було встановлено.

Тому позивач просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6737753, а також покласти на відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 квітня 2023 року адміністративний позов було залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Назаренко М. надав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що дії поліцейського Головень Р.М. щодо зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, щодо перевірки його документів, виявлення ознак адміністративного правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідали вимогам чинного законодавства. Також на підтвердження своєї позиції представник відповідача надав до суду диск із відеозаписом з місця події та інформацію щодо відсутності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причеп Леді-С з д.н.з. НОМЕР_2 .

У вступному слові позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Назаренко М. у відзиві просив справу розглядати у його відсутність.

Відповідач інспектор 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенант поліції Головень Романа Миколайовича, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, до суду не з`явився, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 205, ч.3 ст. 268 КАС України справу розглянуто у його відсутність.

Суд, вислухавши вступне слово позивача , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

В силу вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6737753 встановлено, що 26.03.2023 поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП у Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 при несенні служби на стаціонарному блокпосту, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, Комунарський район, вул.Очаківська, 1В, о 15 год. 51 хв. під час перевірки документів для встановлення осіб було виявлено, що водій громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевроле Авео з д.н.з. НОМЕР_1 з причепом Леді-С з д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причеп Леді-С з д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 2.1. «ґ» ПДР України та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 425,00 грн.

Обставини зупинки транспортного засобу, виявлення ознак адміністративного правопорушення, розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови зафіксовані також за допомогою нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2 , яка долучена до матеріалів даної справи і оглядалася судом в ході судового засідання.

Крім того, із долученої до відзиву інформації з відкритої бази МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування судом встановлено, що поліс на ТЗ №3815 ЗО не знайдено.

Судом враховано, що за приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП протокол не складається, зокрема, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395).

Відповідно до п. 4 розд. І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р. III Інструкції № 1395).

Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п. 1 розд. IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пп. «а»), реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон) (пп. «б»), чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (пп. «ґ»).

За приписами п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, зокрема, пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України (пп. «а»).

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису нагрудної камери, закріпленої на форменому одязі поліцейського, та не заперечується й позивачем, останній не пред`явив чинний поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причеп Леді-С з д.н.з. НОМЕР_2 для перевірки на вимогу працівника поліції, посилаючись на його відсутність, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частина 1 та абз. 1-4 ч. 2 ст. 72 КАС України передбачають, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6737753 від26 березня 2023 року складена з огляду на відсутність у позивача чинного полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причеп Леді-С з д.н.з. НОМЕР_2 . Цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом нагрудної камери, закріпленої на форменому одязі поліцейського.

Суд наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Тому суд констатує, що доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови і недоведеності факту вчинення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Водночас, на думку позивача, він мав право не пред`являти документи на право власності та право керування транспортним засобом, а також поліси (договори) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Однак, на переконання суду, такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Так, зокрема, суд дійшов таких висновків, враховуючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк воєнного стану в України неодноразово продовжувався, зокрема, Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, та Указом від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, і на сьогоднішній день режим воєнного стану в Україні скасовано не було.

Відповідно до абз. 1 п. 4 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 (далі Порядок № 1456), перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення).

Згідно із п. 5 Порядку № 1456 право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Відповідно до п. 10 Порядку № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, зокрема, проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Як встановлено з матеріалів справи, у тому числі й із відеозапису нагрудної камери, закріпленої на форменому одязі поліцейського, водій ОСОБА_1 був зупинений поліцейським на блокпосту за адресою: м.Запоріжжя, Комунарський район, вул.Очаківська, 1В. При цьому, старшим лейтенантом поліції Головень Р.М. неодноразово роз`яснювалося позивачу, що причиною зупинки є саме перевірка документів на блокпосту під час інтенсивних заходів.

Тому, зважаючи на необхідність вжиття посилених заходів для забезпечення безпеки в умовах воєнного стану на території, яка найбільш наближена до лінії безпосередніх бойових дій, а також враховуючи наведені вище положення чинних нормативних актів, суд приходить до висновку про правомірність дій поліцейського щодо зупинки на блокпосту автомобіля, на якому рухався позивач, та щодо його вимоги про надання позивачем документів для перевірки.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій поліцейського та наявності у позивача чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причеп Леді-С з д.н.з. НОМЕР_2 сторонами надано не було.

Відповідно, враховуючи те, що під час розгляду справи судом було встановлено, що обставини, вказані в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, мали місце, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для скасування постанови серії ЕАС №6737753 від 26 березня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Слід зауважити, що суд не приймає доводи позивача в тій частині, що ОСОБА_3 не мав права підписувати відзив , виходячи з наступного.

Суд, наголошує на тому, що відповідно до висновків викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 826/5500/18:

"Повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень."

Суд зазначає, що дійсно долучена до відзиву на адміністративний позов копія довіреності, не засвідчена належним чином, однак згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( ), ОСОБА_4 уповноважений вчиняти дії від імені юридичної особи Департаменту патрульної поліції , у тому числі підписувати договори тощо (Діє у судах України без окремого доручення керівника з правами, що надані стороні, третій особі, з правом посвідчення копій документів, без права відмови, зміни відкликання визнання позову, відкликання та відмови від апеляційних, касаційних скарг, укладання мирової угоди) .

Таким чином, зволікаючи надмірного формалізму , суд вважає, що повноваження Назаренка М.М. на подачу та підписання процесуальних документів є підтвердженими належним чином.

Суд також звертає увагу на те, що у рішенні від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ указав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням §1 ст. 6 конвенції.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір при подачі позову до суду не підлягає відшкодуванню, оскільки позивачу у задоволенню позову відмовлено.

Керуючись ст.ст. 77,205, 241 , 268,271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенанта поліції Головень Романа Миколайовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя: О.Є. Жукова