Справа № 712/3614/23
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

Іменем України

Справа № 712/3614/23

Номер провадження № 2-а/712/67/23

31 травня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.

за участі секретаря судового засідання Шевченко О. П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області (м. Черкаси, вул.Лесі України, 21) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

17 квітня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишено без руху.

27 квітня 2023 року позивач скерував до суду заяву про усунення недоліків та позовну заяву, в якій залучив відповідачем Департамент патрульної поліції (м. Київ, вул.Федора Ернста, 3).

В обґрунтування позовної заяви посилався на те, що 02 квітня 2023 року постановою відповідача серія ЕАС № 6768272 в справі про адміністративне правопорушення від 02.04.2023 р. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень.

Дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Під час винесення постанови відповідач взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Йому здалося, що позивач порушив правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень не було. Таким чином відповідач порушив вимоги статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

В даному випадку потрібно зазначити, що відповідач не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена, адже автомобіль на якому він рухався йому навіть не належить і номерні знаки ідентифікуються з достатньої відстані.

Крім того, відповідачем взагалі не враховано вимоги частини другої статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що зроблено не було.

При цьому, представниками відповідача не враховано, що він є особою похилого віку (понад 70 років), являється інвалідом ІІ-ї групи зі слабким здоров`ям і на повідомлення про погіршення стану здоров`я взагалі ніяк не відреагували, тому він змушений був особисто викликати швидку медичну допомогу, якою підтверджено погіршення стану здоров`я у вигляді гіпертонічного кризу.

Разом з тим, під час зупинки транспортного засобу працівники патрульної поліції не представились та не вказали підставу для зупинки транспортного засобу, що передбачена ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». На його неодноразові слова про те, що він зніме вказану сіточку з номерних знаків, останні продовжили оформляти оскаржувану постанову.

В даному випадку ніяких доказів його вини немає, а отже немає й суб`єктивної сторони і відповідно складу правопорушення. Керуючись ст. 247 КУпАП, де зазначається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, можна зробити висновок, що Відповідач незаконно склав протокол про адміністративне правопорушення, незаконно виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення і взагалі не мав права притягати мене до адміністративної відповідальності.

При цьому, враховуючи, що позивач є інвалідом, постійно використовує лікарські засоби, на які йде більша частина пенсійного забезпечення ним було оскаржено дії патрульних до Управління патрульної поліції, але розгляд відбувся неповно і не об`єктивно, при цьому в Управлінні патрульної поліції йому усно працівники пояснили, що більше оскаржувати він не може, перевірка закінчена, рішення є остаточним і для того, щоб розмір штрафу не збільшився вдвічі він в приміщенні Патрульної поліції сплатив штраф за адміністративний протокол з метою збереження грошових коштів та недопущення збільшення розміру штрафу, що суттєво пливає на його матеріальне становище.

Що стосується строків на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, то потрібно зазначити, що постанова в справі про адміністративне правопорушення була винесена 02 квітня 2023 року, але ним не була отримана, у зв`язку з поганим самопочуття він не зрозумів, що від нього хочуть патрульні поліцейські, а вони не пояснили нічого.

Крім того, в подальшому постанова про накладення адміністративного стягнення надійшла на його адресу засобами поштового зв`язку 07.04.2023.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, при цьому відповідь на скаргу від УПП в Черкаській області він отримав 07.04.2023.

Ним направляється в поштовому відправленні позовна заява до суду 12.04.23 р., тобто строк оскарження постанови не пропущений.

У разі, якщо суд вважає, що строк на оскарження порушений прошу поновити його та врахувати, що грошових коштів для забезпечення себе правовою допомоги він не має, фактично саму постанову ним отримано 07.04.2023, що підтверджується роздруківкою руху трекінгом відправлення поштового зв`язку, крім того, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я він не мав змоги раніше подати до суду позовну заяву.

Крім того, на підтвердження його слів, просить прийняти відео запис з боді-камери патрульних поліцейських, на яких зафіксовано допущені поліцейськими порушення під час складання зазначеної постанови.

Представник відповідача Лисенко Р.С. (довіреність № 18620/41/3/01-2022 від 22.12.2022) скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що 02.04.2023 в період часу з 07:00 год. по 19:00 год. інспектор роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Поповіченко Олександр Васильовича ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію». Під час патрулювання в складі патрульного екіпажу на території м. Черкаси. Близько 09:18 год. по вул. Університетській, 24 екіпажем було виявлено, що водій керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , задній номерний знак якого був закритий стороннім предметом, а саме прозорою сіточкою, яка ускладнює ідентифікацію. Наведене вказувало на порушення водієм вищевказаного транспортного засобу п. 2.9.в) Правил дорожнього руху України, що, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», слугувало підставою для його зупинки.

Положеннями ст. 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, вказаними нормами Інспектору надавалось право звільнити Позивача від адміністративної відповідальності, але не встановлювалось такого обов`язку.

Слід зазначити, що похилий вік позивача, стан його здоров`я, статус інваліда, тощо, не входять до переліку обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, які визначені положеннями ст. 34 КУпАП.

Таким чином, доводи позивача в цій частині є необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству.

Додатково слід зазначити, що твердження позивача про скарги на самопочуття під час розгляду справи є надуманими та направленими на введення суду в оману, що підтверджується відеозаписами з нагрудних портативних відеореєстраторів, які долучаються до даного відзиву. Так, як вбачається з відеозаписів, скарг на самопочуття від позивача не надходило, а він не був обмежений у користуванні власним мобільним телефоном та, за бажання, мав можливість скористатись ним для виклику медичної допомоги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на неправомірність зупинки транспортного засобу під його керуванням, а також на те, що його не було проінформовано про підстави зупинки. Підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням позивача слугувало порушення ним п. 2.9.в) ПДР України, а саме керування транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами. Порушення Правил дорожнього руху, у відповідності до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», є підставою для зупинки транспортного засобу, що вказує на хибність висновків позивача щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням. Окрім того, як вбачається з відеозаписів з нагрудних портативних відеореєстраторів, що долучаються до даного відзиву, про підстави зупинки транспортного засобу його було проінформовано, а тому доводи позивача є надуманими та не відповідають фактичним обставинам.

До даного відзиву долучаються відеозаписи з нагрудного портативного відеореєстратора (бодікамери) № 472440, на яких зафіксовано правопорушення та процедуру розгляду справи.

Посилання на вказаний технічний засіб, у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, міститься в п.7 оскаржуваної постанови.

Так, на 00:18-00:20 хв. медіафайлу «с1ір-2» зафіксовано, що задній номерний знак транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , закритий прозорою сіточкою.

Наведене спростовує доводи позивача щодо відсутності доказів правопорушення.

Із вищезазначеного слідує, що викладені позивачем доводи не є належним обґрунтуванням адміністративного позову, щодо порушення Інспектором норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Згідно постанови серії ЕАС № 6768272 від 02.04.2023 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 121-3 КУпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

В постанові було зазначено, що 02.04.2023 09:18:29 м. Черкаси, вул.. Університетська, 24 водій керував ТЗ з закритими номерними знаками з переду та з ззаду прозорою сіточкою, що не дозоляє чітко розрізнити номерні знаки, чим порушив п. 2.9. в ПДР керування водієм ТЗ з номерним знаком, закритим ін.предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У зв`язку з цим, позивачем не пропущено терміну строку звернення до суду, оскільки постанова була винесена 02 квітня 2023 року та вручена позивачу поштою 07 квітня 2023 року, а позивач звернувся до суду 12 квітня 2023 року, що підтверджено конвертом, який знаходиться в матеріалах справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі Закон №3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до стаття 53 Закону №3353-XII юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «в» п.2.9.Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію вразі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 31 Закону «Про Національну поліцію» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Підстави для перевірки документів особи визначені також у ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу позивача слугувало порушення ним п. 2.9.в) ПДР України, а саме керування транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами.

Пункт «в» п.2.9.Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

В позовній заяві позивач зазначає, що номерні знаки ідентифікуються з достатньої відстані, а також не було враховано ч. 2 ст. 22 КУпАП, та не дослідив тих факторів, що позивач є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, зі слабким здоров`ям, а також в той час в нього погіршилось здоров`я, однак патрульним було проігноровано його прохання.

Вказані доводи суд вважає такими, що не обґрунтовують позовні вимоги, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається з даної статті у посадової особи, уповноваженої вирішувати справу є право звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а не обов`язок.

Враховуючи викладене, що сфера застосування статті 22 КУпАП (звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначності вчиненого правопорушення) поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу (у цьому випадку Департамент патрульної поліції). Суд не вправі вийти за межі своєї компетенції та втручатись у дискреційні повноваження відповідача, що не відповідає загальним принципам та засадам адміністративного судочинства. Аналогічний правовий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 у справі № 266/3228/16-а.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наданими кожною із сторін ідентичними відеозаписами з боді-камери поліцейського, на яких зафіксовано як ту обставину, що задній номерний знак транспортного засобу Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 закритий прозорою сіточкою.

З приводу посилання позивача на недоведеність того, що вказана сітка не перешкоджає ідентифікувати номерний знак з достатньої відстані, суд зауважує, що диспозиція ч.1 ст. 121-3 КУпАП зі змісту вказаної норми у редакції Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України "Про дорожній рух" щодо посилення адміністративної відповідальності за порушення порядку встановлення та використання номерних знаків транспортних засобів" від 6 жовтня 2022 року № 2658-IX, який набрав чинності 29.10.2022р., можливість ідентифікації номерного знаку з 20-ти метрів стосується лише забрудненості номерного знаку.

Оскільки Закон № 2658-IX був оприлюденний в установленому порядку, позивач під час керування транспортним засобом мав ураховувати його положення незалежно від того, чи являвся позивач власником транспортного засобу.

Також, наданими сторонами ідентичними відеозаписами з боді-камери поліцейського зафіксовано дотримання процесуального порядку при розгляді адміністративної справи, у тому числі роз`яснення позивача процесуальних прав та заслуховування його пояснень. Відеозаписом зафіксовано в тому числі і те, що позивачем не було зазначено про незадовільний його стан здоров`я та не заявлялось клопотань з приводу відкладення розгляду справи.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що відповідачем доведена наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП та правомірність винесення оскаржуваної постанови, тому позовна заява не підлягає до задоволення.

В зв`язку з відмовою у задоволенні позову, а також те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-74, 122, 242-244, 250, 262, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволення позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальностіза ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 31 травня 2023 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, м. Київ, вул.. Федора Ернста, 3)