Справа № 280/7107/22
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

31 травня 2023 року Справа № 280/7107/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, буд. 1, м. Суми, 40030, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 15 серпня 2022 року №15 з відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та це рішення скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно із статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09 серпня 2022 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначена заява була передана на розгляд за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний пільговий та страховий стаж. Позивач акцентує увагу суду на тому, що пільговий стаж позивача підтверджується записами в трудовій книжці Позивача НОМЕР_2 , в кожному з яких вказано про роботу повний робочий день, а також довідками про підтвердження пільгового стажу, проте цей пільговий стаж не визнається відповідачами з формальних міркувань. З огляду на вказане, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надавався.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Програмним забезпеченням за принципом екстериторіальності заяву про призначення пенсії та документи, які були додані позивачем до заяви, передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 15 серпня 2022 року № 15 позивача повідомлено, що йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу.

Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 25 років рік 08 місяців 13 днів, однак пільговий стаж не підтверджений з огляду на наступне.

За доданими документами до пільгового стажу не зараховані всі періоди роботи: в наданих довідках відсутнє посилання на статтю 114 Закону України № 1058, що не відповідає вимогам додатку № 5 Постанови № 637, період роботи з 03 грудня 2011 року 13 серпня 2012 року не підтверджено 50% зайнятості на підземних роботах, крім того жодний період стажу не передбачений Списком. згідно пункту 3 статті 114 Довідку № 391 від 14 липня 2022 року за період роботи з 19 лютого2019 року по 30 червня 2022 року можливо було зарахувати, але в ній відсутній підпис директора. В усіх інших довідках відсутнє посилання на пункт 3 статті 114 Закону України № 1058 та відсутній підсумок стажу. Крім того у довідці № 508 від 14 серпня 2019 року не прослідковується правонаступник, лише арендатор.

Також, вказано про те, що в довідці 447 від 15 серпня 2019 року шахта Білозерка відсутня розшифровка Дільниці ЕМС, де заявник працював заступником головного механіка. З огляду на вказане, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058 відсутнє.

Не погоджуючись з позицією Головного управління Пенсійного фонду України в сумській області та вважаючи його рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно частини 3 статті 4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Приписами статті 8 Закону № 1058-IV передбачено право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема, громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Приписами частини 3 статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Постанова №202).

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно абзацу 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Водночас, пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За приписами частини 1 статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Частиною 1 статті 17 вказаного Закону визначено, що заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Крім того, відповідно статті 18 Закону № 103/98-ВР до закладу професійної (професійно-технічної) освіти належить, зокрема, професійний ліцей.

Згідно пункту 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Тобто, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, зокрема, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Щодо зарахування часу навчання в Білозерському професійному гірничому ліцеї у період з 01 вересня 1996 року по 06 квітня 2000 року за професією «Електрослюсар підземний, машиніст електровозу підземний», суд зазначає наступне.

Разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем відповідачу надана архівна довідка Білозерського професійного гірничого ліцею від 05 липня 2022 року, в якій містяться записи про навчався позивача у професійно-технічному училищі № 95 м. Білозерське на денному відділенні з 02 вересня 1996 року (наказ № 25-к під 30 серпня 1996 року) по 06 квітня 2000 року (наказ № 9-к від 06 квітня 2000 року) за професією «Електрослюсар підземний, машиніст електровозу підземний». Згідно вказаної довідки позивач отримав кваліфікацію: електрослюсар підземний 4 розряду: машиніст електровозу підземний 3 розряду. Також, вказана довідка містить інформацію щодо видачі позивачу диплому ДА КС № 021038 від 06 квітня 2000 року.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 позивач з 28 вересня 1999 року прийнятий на практику учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем та звільнений 31 березня 2000 року у зв`язку із закінченням практики.

З 24 квітня 2000 року по 20 червня 2000 року позивач працював електрослюсарем підземним, гірничим майстром майстром підземно, механіком підземно, з повним робочим днем в шахті.

З вищевикладеного вбачається, що після закінчення навчання позивач працював за здобутою професією з дотримання приписів статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, а тому, має право на зарахування спірних періодів навчання до пільгового стажу роботи.

При цьому суд зазначає, що оскаржуване рішення відповідача не містить жодних обґрунтувань з приводу підстав не зарахування до пільгового стажу роботи позивача навчання в Білозерському професійному гірничому ліцеї у період з 01 вересня 1996 року по 06 квітня 2000 року за професією «Електрослюсар підземний, машиніст електровозу підземний» згідно архівної довідки від 05 липня 2022 року № 102.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що у період з 24 квітня 2000 року по 20 червня 2007 року позивач працював електрослюсарем підземним, гірничим майстром підземно, механіком підземно, з повним робочим днем в шахті, що підтверджується записами у трудовій книжці № НОМЕР_3 . На підтвердження факту роботи на вказаній посаді у вказаний період позивачем відповідачу надано довідки ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 14 серпня 2009 року №508, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 30 березня 2022 року №1/1058.

Згідно записів №№ 10-11 у трудовій книжці НОМЕР_2 у період з 02 липня 2007 року по 27 листопада 2007 року позивач працював на ПП «Базальт - плюс» помічником начальника дільниці з повним робочим днем в шахті.

Відповідно до записів №№ 12-14 у трудовій книжці НОМЕР_2 у період з 18 грудня 2007 року по 31 липня 2011 року позивач працював механіком підземно, з повним робочим днем в шахті. На підтвердження факту роботи механіком підземно, з повним робочим днем в шахті у вказаний період позивачем відповідачу надано довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №446, від 05 жовтня 2022 року№428;

Згідно записів №№ 15-16 у трудовій книжці НОМЕР_2 у період з 15 серпня 2011 року по 21 листопада 2011 року позивач працював електрослюсарем з повним робочим днем в шахті. На підтвердження факту роботи у вказаний період позивачем відповідачу надано довідку ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 15 березня 2022 року №32 про спуски в підземні гірничі видобутки (шахту) за час роботи ОСОБА_1 в підрядній організації ТОВ «Ремшахтострой».

Також, згідно записів №№ 17-18 у трудовій книжці НОМЕР_2 позивач у період з 28 листопада 2011 року по 08 грудня 2011 року працював механіком підземним з повним робочим днем в шахті, що підтверджується записами у трудовій книжці. На підтвердження факту роботи у вказаний період та на вказаній вище посаді позивачу відповідачем надавались довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №447, від 05 жовтня 2022 року №429.

Відповідно до записів №№ 18-19 у трудовій книжці НОМЕР_2 позивач у період з 09 грудня 2011 року по 13 серпня 2012 працював заступником головного механіка, зайнятим 50 і більше відсотків робочого часу на рік на підземних роботах. На підтвердження обставин з приводу факту роботи на вказаній посаді у вказаний період позивачем відповідачу надавались довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №447, від 05 жовтня 2022 року №429.

Згідно записів №№ 20 -21 у трудовій книжці НОМЕР_2 позивач у період з 14 серпня 2012 року по 08 лютого 2014 року працював заступником начальника дільниці підземним, з повним робочим днем в шахті. На підтвердження факту роботи на вказаній посаді у вказаний період відповідачу позивачем надані довідки ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 06 серпня 2019 року №119, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 05 жовтня 2022 року №1/1998.

Відповідно до записів №№ 22-23 у трудовій книжці НОМЕР_2 позивач у період з 09 лютого 2014 року по 30 листопада 2015 року працював начальником підземним дільниці водовідливу та осушення з повним робочим днем в шахті. На підтвердження факту роботи на вказаній посаді у вказаний період відповідачу позивачем надані довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 лютого 2019 року №60, від 05 жовтня 2022 року№430.

Згідно до записів №№ 24-25 у трудовій книжці НОМЕР_2 позивач у період з 01 грудня 2015 року по 15 жовтня 2018 року працював механіком підземним дільниці водовідливу та осушення з повним робочим днем в шахті. На підтвердження факту роботи на вказаній посаді у вказаний період відповідачу позивачем надані довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №60, від 05 жовтня 2022 року№430.

Відповідно до запису № 28 у трудовій книжці НОМЕР_4 позивач з 19 лютого 2019 року по 30 червня 2022 року ПАТ «Запоріжсталь» працював і працює водопровідником доменної печі доменного цеху. На підтвердження факту роботи на вказаній посаді у вказаний період відповідачу позивачем надано довідку ПАТ «Запоріжсталь» від 14 липня 2022 року №391.

З приводу наявності підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 03 грудня 2011 року 13 серпня 2012 року суд зазначає наступне.

В оскаржуваному рішенні відповідач вказує про те, що період роботи з 03 грудня 2011 року 13 серпня 2012 року не підтверджено 50% зайнятості на підземних роботах, крім того жодний період стажу не передбачений Списком.

В той же час, довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №447, від 05 жовтня 2022 року №429 позивач у період з 28 листопада 2011 року по 08 грудня 2011 року виконував гірничі роботи підземно з повним робочим днем під землею за посадою механік на дільниці водовідливів, що передбачено Списком № 1 розділом 1 підрозділу 1 код КП 1.1.б, а у період з 09 грудня 2011 року по 13 серпня 2012 року виконував гірничі роботи та був зайнятий 50 і більше відсотків робочого часу на рік за посадою головного механіка на дільниці ЕМС, що передбачено Списком 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1.1.г. згідно постанови КМУ № 36 від 16 січня 2003 року.

Суд зазначає, що зміст та форма довідок ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №447, від 05 жовтня 2022 року №429 відповідають вимогам пункту 20 Постанови КМУ № 637, а відтак періоди роботи вказані у цих довідках підлягають зарахуванню по пільгового стажу роботи.

При цьому судом не беруться до уваги доводи відповідача щодо невідповідності довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №447 вимогам постанови КМУ № 637, у зв`язку із відсутністю у ній розшифровки дільниці ЕМС, де позивач працював заступником головного механіка, оскільки таких вимог щодо розшифровки дільниць в уточнюючих довідках постановою КМУ № 637 не встановлено.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 19 лютого 2019 року по 30 червня 2022 року суд зазначає наступне.

Підставою для відмови для зарахування до пільгового стажу вищезазначеного періоду слугувало те, що у довідці ПАТ «Запоріжсталь» № 391 від 14 липня 2022 року відсутній підпис директора підприємства.

Суд звертає увагу, що відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із посиланням на невідповідність поданої довідки вимогам постанови КМУ № 637 (не містить підпису керівника установи), яка б підтверджувала роботу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, могла бути обґрунтована в разі відсутності у трудовій книжці позивача необхідних записів, що визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

При цьому, суд зазначає, що уточнююча довідка ПАТ «Запоріжсталь» № 391 від 14 липня 2022 року, подана позивачем разом із заявою про призначення пенсії, в повному обсязі підтверджує відомості трудової книжки позивача про періоди його роботи, та підтверджує право позивача на зарахування вищезазначеного періоду роботи до пільгового стажу, який дає право на одержання пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, довідка ПАТ «Запоріжсталь» № 391 від 14 липня 2022 року підписана уповноваженими особами ПАТ «Запоріжставль» начальником управління підбору, комплектування та розвитку персоналу, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером.

Суд зазначає, що відсутність підпису керівника установи, у разі наявності підписів уповноважених установою посадових осіб, не можуть слугувати самостійною та достатньою підставою для неврахування періодів роботи позивача до його пільгового стажу з огляду на їх підтвердження відомостями з трудової книжки та уточнюючою довідкою та може вважатися формальною підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

З огляду на вказане, період роботи з 19 лютого 2019 року по 30 червня 2022 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

З приводу зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 24 квітня 2000 року по 20 червня 2007 року, з 02 липня 2007 року по 27 липня 2007 року, з 18 грудня 2007 року по 31 липня 2011 року, з 15 серпня 2011 року по 21 листопада 2011 року, з 28 листопада по 02 грудня 2011 року, з 14 серпня 2012 року по 08 лютого 2014 року, з 09 лютого 2014 року по 30 листопада 2015 року, з 01 грудня 2015 року по 15 жовтня 2018 року суд зазначає наступне.

На підтвердження факту наявності підстав зарахування до пільгового стажу вищезазначених періодів роботу відповідачу були надані наступні уточнюючі довідки:

- довідки ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 14 серпня 2009 року №508, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 30 березня 2022 року №1/1058.

- довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №446, від 05 жовтня 2022 року№428;

- довідка ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 15 березня 2022 року №32 про спуски в підземні гірничі видобутки (шахту) за час роботи ОСОБА_1 в підрядній організації ТОВ «Ремшахтострой»;

- довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №447, від 05 жовтня 2022 року №429;

- довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №447, від 05 жовтня 2022 року №429;

- довідки ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 06 серпня 2019 року №119, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 05 жовтня 2022 року №1/1998;

- довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 лютого 2019 року №60, від 05 жовтня 2022 року№430.

- довідки ТДВ «Шахта «Білозерська» від 15 серпня 2019 року №60, від 05 жовтня 2022 року№430.

Вказані довідки не були взяті відповідачем до уваги з огляду на відсутність у них посилань на статтю 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З приводу доводів відповідача щодо відсутності у наданих позивачем архівних довідках посилання на статтю 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає, що такі дефекти уточнюючої довідки, як відсутність посилання на статтю 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не може позбавляти особу права на пенсію, адже періоди та пільговий характер роботи позивача у спірні періоди підтверджені як записами у трудовій книжці позивача, яка в силу законодавства є основним документом, що підтверджує страховий та пільговий стаж, так й уточнюючими довідками, якими підтверджено пільговий характер роботи та періоди такого пільгового стажу.

Враховуючи вищевикладене, періоди роботи позивача з 24 квітня 2000 року по 20 червня 2007 року, з 02 липня 2007 року по 27 липня 2007 року, з 18 грудня 2007 року по 31 липня 2011 року, з 15 серпня 2011 року по 21 листопада 2011 року, з 28 листопада по 02 грудня 2011 року, з 14 серпня 2012 року по 08 лютого 2014 року, з 09 лютого 2014 року по 30 листопада 2015 року, з 01 грудня 2015 року по 15 жовтня 2018 року також підлягають зарахуванню до пільгового стажу.

Суд зазначає, що з урахуванням висновків суду щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу спірних в адміністративній справі № 280/7107/22 періодів роботи пільговий стаж позивача становить більше ніж 25 років.

Відтак, з урахуванням частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на дату звернення до відповідача із заявою (09 серпня 2022 року) позивач набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не відповідають дійсності, а оскаржуване в адміністративній справі рішення від 15 серпня 2022 року № 15 підлягає скасуванню.

В той же час, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області здійснювати виплату призначеної пенсії, оскільки з урахуванням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 виплата пенсії здійснюється виключно органом пенсійного фонду за місцем фактичного проживання позивача, в даному випадку органом пенсійного фонду, розташованому у місті Запоріжжі.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачами не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення.

З урахуванням викладеного належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 15 серпня 2022 року №15 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також зобов`язання відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно із статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09 серпня 2022 року.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

За таких обставин, судовий збір сплачений позивачем в розмірі 496,20 грн. стягується, відповідно до статті 139 КАС України, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області від 15 серпня 2022 року №15 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно із статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09 серпня 2022 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 496, 20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31 травня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов