Справа № 480/2370/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
31 травня 2023 року Справа № 480/2370/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 480/2370/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної гвардії України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної гвардії України, у якій просять:
- визнати неправомірним рішення відповідача, яке полягає у безпідставному повторному поверненні заяв позивачів до уповноваженого органу на доопрацювання, оформлене протоколом № 538/975 від 27.01.2023 та скасувати його;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та призначити і виплатити позивачам одноразову грошову допомогу у відповідності до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей із змінами та доповненнями та постанови КМ України №975 від 25.12.2013, у зв`язку із загибеллю під час захисту Батьківщини при виконання обов`язків військової служби в зоні проведення і забезпечення АТО їх сина - військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_3 в розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в рівних частках.
Ухвалою від 24.03.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів в даній адміністративній справі, суд встановив наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.
Судом під час розгляду справи встановлено, що у 2021 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів - Військової частини № НОМЕР_1 та Головного управління Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії (справа № 480/1563/21).
Так, у вищезазначеній справі позивачі просили суд:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача - 1 ( в/ч НОМЕР_1 ), яка полягала в повторному (після повернення) невиконанні ним обов`язків як уповноваженого органу по оформленню пакету документів та направленню їх у 15-денний строк розпоряднику бюджетних коштів для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачам ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) у зв`язку із загибеллю їх сина - солдата ОСОБА_3 під час виконання обов`язків військової служби;
- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача - 2 (ГУ НГУ), які полягали у не розгляді у місячний строк заяв позивачів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю їх сина - колишнього солдата в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України та безпідставному їх поверненню виконавцю без прийняття мотивованого рішення;
- зобов`язати відповідача - 1 (в/ч НОМЕР_1 ) вчинити дії щодо повторного направлення у 15-денний строк заяв позивачів до розпорядника бюджетних коштів для розгляду та призначення їм одноразової грошової допомоги у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із змінами та доповненнями та Постанови КМ України №975 від 25.12.2013 у зв`язку із загибеллю під час виконання обов`язків військової служби в зоні проведення і забезпечення АТО їх сина - військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_3 ;
- зобов`язати відповідача - 2 (ГУ НГУ) розглянути у місячний строк з моменту надходження заяв позивачів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) та призначити їм одноразову грошову допомогу у відповідності до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із змінами та доповненнями та Постанови КМ України №975 від 25.12.2013 у зв`язку із загибеллю під час виконання обов`язків військової служби в зоні проведення і забезпечення АТО їх сина - військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_3 .
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 відмовлено у задоволенні вищевказаного позову.

Позивачі, не погоджуючись з вказаним рішенням, подали апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі № 480/1563/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було задоволено частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 по справі № 480/1563/21 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_1 , яка полягає в повторному невиконанні нею обов`язків як уповноваженого органу по оформленню пакету документів та направленню їх у 15-денний строк розпоряднику бюджетних коштів для прийняття рішення про вирішення питання призначення одноразової грошової допомоги позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку із загибеллю їх сина - солдата ОСОБА_3 під час виконання обов`язків військової служби.

Зобов`язано Військову частину № НОМЕР_1 повторно направити пакет документів до розпорядника бюджетних коштів для розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги у відповідності до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей із змінами та доповненнями та Постанови КМ України №975 від 25.12.2013 р. у зв`язку із загибеллю під час виконання обов`язків військової служби в зоні проведення і забезпечення АТО їх сина - військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_3 .

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України щодо не розгляду заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю їх сина - колишнього солдата в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_3 та безпідставному їх поверненню Військовій частині № НОМЕР_1 без прийняття мотивованого рішення.

Зобов`язано Головне управління Національної гвардії України повторно розглянути заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та прийняти відповідне рішення за результатами її розгляду у відповідності до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей із змінами та доповненнями та Постанови КМ України №975 від 25.12.2013 у зв`язку із загибеллю під час виконання обов`язків військової служби в зоні проведення і забезпечення АТО їх сина - військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_3 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено.

У мотивувальній частині вказаної постанови суд зазначив наступне: "Водночас колегія суддів наголошує на тому, що відповідач - ГУ НГУ не наділений повноваженнями на залишення таких заяв без реалізації та повернення документів без прийняття за наслідками їх розгляду відповідного рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Враховуючи, що в межах спірних правовідносин документи позивачів стосовно призначення одноразової грошової допомоги надійшли до Головного управління Національної гвардії України від уповноваженого органу - Військової частини № НОМЕР_1 , колегія суддів зазначає, що Головним управлінням Національної гвардії України було порушено Порядок № 564 внаслідок повернення без реалізації заяви позивачів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.".

Представник позивачів звертаючись до суду з позовом у справі № 480/2370/23 підставою позову зазначив, що після тривалих зволікань та бездіяльності військових службових осіб НГУ, заяви позивачів та пакет передбачених Порядком №975 документів у грудні 2022 року був повторно надісланий (на виконання рішення суду у справі 480/1563/21) до відповідача та 27 січня 2023 року розглянутий на засіданні Комісії ГУ НГУ щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів тощо (далі - Комісія). Відповідач, за наслідками розгляду рішенням, оформленим протоколом №538/975 від 27.01.2023, повторно безпідставно повернув заяви позивачів на доопрацювання з мотивів відсутності в пакеті документів копії свідоцтва про народження загиблого військовослужбовця, відомостей про реєстрацію місця проживання батька померлого військовослужбовця, а також документа, що свідчить про обставини та причини загибелі (смерті) військовослужбовця.

Також, представник позивачів з посиланням на вищевказану постанову Другого апеляційного адміністративного суду, вказує на відсутність у відповідача права повертати документи без розгляду та вказує на достатність документів у відповідача для ухвалення конкретного рішення, без повернення на доопрацювання.

Вирішуючи питання щодо закриття провадження у даній справі, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким законом є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII ).

Згідно з положеннями ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

За змістом ч. 2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз вищезазначених законодавчих норм дає підстави дійти висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Разом з тим, суд зазначає, що ст. 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд зазначає, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Однак, у позовних вимогах позивачі, зокрема, просять зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви позивачів та призначити і виплатити позивачам одноразову грошову допомогу у відповідності до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, у той же час постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі № 480/1563/21 (з подібними позовними вимогами) залишається невиконаною, оскільки відповідач, повертаючи документи на доопрацювання, проігнорував висновок суду про неможливість вказаних дій (повернення документів без прийняття за наслідками їх розгляду відповідного рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), тим самим не виконав постанову суду.

Суд зазначає, що позов позивачів у даній справі є наслідком неналежного виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі №480/1563/21.

Також суд звертає увагу на те, що фактично підставою для звернення позивачів до суду є незгода з діями відповідача, вчиненими на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі № 480/1563/21.

Підстави для закриття провадження у справі визначені статтею 238 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 1 якої суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що провадження у цій адміністративній справі підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.

Наслідки закриття провадження у справі визначені статтею 239 КАС України, відповідно до частини 2 якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної гвардії України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.М. Глазько