Справа № 320/4318/23
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4318/23 Суддя першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Ткаченко В.В.,

за участю:

представника позивача: - Бондарчука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служба у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Подільського відділу державної виконавчої служба у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомості щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за виконавчим провадженням №54239870 з Єдиного реєстру боржників.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного постановою державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 05.07.2017 в межах виконавчого провадження №54239870;

- зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладений постановою державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 05.07.2017 в межах виконавчого провадження №54239870;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від Подільського відділу державної виконавчої служба у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, у матеріалах адміністративної справи відсутні належні докази правомірності існування станом на час розгляду справи накладеного на майно позивача арешту, згідно постанови від 05.07.2017 ВП №54239870, винесеної державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві, то позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зняття арешту з майна позивача, накладеного постановою державного виконавця Подільського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 05.07.2017 року в межах виконавчого провадження ВП №54239870 та зобов`язання зняти арешт з майна позивача, разом з тим, ані Закон №1404, ані Положення №2432/5 не передбачають виключення боржника з Єдиного реєстру боржників за рішенням суду, отже позивачем неправильно обраний спосіб захисту прав.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, вироком Подільського районного суду міста Києва від 03.11.2015 року, який був змінений ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09.06.2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.12.2016 року, позивача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

07.02.2017 року Подільським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №2607/12984/12 про: конфіскацію всього майна засудженого ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності.

На виконання вищевказаного виконавчого листа, державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві 05.07.2017 року відкрито виконавче провадження №54239870.

Також, 05.07.2017 року державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві прийнята постанова про арешт майна боржника, згідно з якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 .

08.10.2018 року державним виконавцем, керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

У відповідь на звернення позивача, відповідач, листом, від 06.07.2022 року №Д/6, повідомив, що виконавче провадження було знищене шляхом спалювання, відповідно до норм чинного законодавства. Підставою для зняття арешту з майна відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову. Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1, 3, 11 ч. 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". Таким чином, підстави для зняття арешту з майна боржника та скасування заходів примусового виконання відсутні.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду виключно у частині відмовлених позовних вимог, отже колегією суддів рішення Київського окружного адміністративного суду підлягає перегляду лише в частині позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача виключити відомості щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за виконавчим провадженням №54239870 з Єдиного реєстру боржників.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року №2432/5 (далі по тексту - Положення №2432/5) Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року №43/5 "Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за №388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року №614/5 "Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за №478/26923.

Частиною 5 статті 9 Закону №1404-VIII передбачено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначений частиною сьомою статті 9 Закону №1404, відповідно до якої відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У той же час, відповідно до пункту 6 Розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

- про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження";

- про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження";

- про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

В день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Таким чином, як вірно наголошено судом першої інстанції, частиною сьомою статті 9 Закону №1404 та пунктом 6 Розділу Х Положення №2432/5 визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, виконавче провадження 54239870 завершене шляхом повернення виконавчого листа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону №1404, що не є в силу закону підставою для виключення боржника з Єдиного реєстру боржників.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що законодавством не передбачено виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Посилання апелянта на рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2022 року у справі № 120/11472/21-а, Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 320/8019/22, Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 року у справі № 340/2558/22 не може братися колегією суддів до уваги, з огляду на приписи ч.7 ст. 78 КАС України, відповідно до яких правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 286, 310, 316, 321, 322 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Повний текст рішення складено 30 травня 2023 року.