Справа № 0440/6992/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2023 року м. Дніпросправа № 0440/6992/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року (головуючий суддя Савченко А.В.) про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України

третя особа Головне управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області

про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі Відповідач-1), Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі Відповідач-2), третя особа Головне управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області (далі Третя особа), в якому просив:

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо ненадання ним Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідок про грошове забезпечення для перерахування пенсії з урахуванням надбавки, передбаченої Указом Президента України від 22.03.2002 №288/2002;

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначені вище довідки, з урахуванням змін (збільшень)/ доповнень хоча б одного чинника грошового забезпечення по посаді «старший слідчий» станом на: 01.01.2003, 01.01.2004, 01.01.2005, 01.01.2006;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі довідок, зазначених у п. 1.2., зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та забезпечити реальну її виплату;

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо надання ним Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «неповних» довідок про грошове забезпечення для перерахування пенсії, а саме без урахування надбавки «за кваліфікацію та професійний ризик (100% від суми «посадовий оклад + оклад за звання + процентна надбавка за вислугу років»);

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо надання ним Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «неповних» довідок про грошове забезпечення для перерахування пенсії, а саме без урахування надбавки «за умови служби» (50% від окладу грошового утримання (суми «посадовий оклад + оклад за звання»);

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначені у пунктах 1.4. - 1.5. довідки, з урахуванням змін (збільшень)/ доповнень хоча б одного чинника грошового забезпечення по посаді «старший слідчий» станом на: 01.01.2006, 01.01.2007, 01.01.2008, 01.01.2009, 01.01.2010, 01.01.2011, 01.01.2012, 01.01.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, 01.01.2016, 01.01.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі довідок, зазначених у п. 1.4. - 1.6., зробити перерахунок пенсії та забезпечити реальну її виплату;

- визнати незаконними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо надання ним Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області «неповних» довідок про грошове забезпечення для перерахування пенсії, а саме без урахування надбавки «за безперервну службу» (70% від суми «посадовий оклад + оклад за званням + процентна надбавка за вислугу років + надбавка за кваліфікацію та професійний ризик + надбавка «за умови служби» + «слідча надбавка»);

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначені у пункті 1.8 довідки, з урахуванням надбавки «за безперервну службу» та змін (збільшень)/ доповнень хоча б одного чинника грошового забезпечення по посаді старший слідчий станом на: 01.01.2008, 01.01.2009, 01.01.2010, 01.01.2011, 01.01.2012, 01.01.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, 01.01.2016, 01.01.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі довідок, зазначених у п. 1.8-1.9., зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та забезпечити, реальну її виплату;

- визнати незаконними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо надання, починаючи з 01.01.2012, ним Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідок про грошове забезпечення для перерахування пенсії із заниженим значенням одного із чинників грошового забезпечення, а саме надбавки «за виконання особливо важливих завдань» у розмірі 45% від окладу грошового утримання та процентної надбавки за вислугу років замість 50% від суми тих же чинників;

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначені у пункті 1.11 довідки, з урахуванням змін (збільшень)/ доповнень хоча б одного чинника грошового забезпечення по посаді «старший слідчий» станом на: 01.01.2012, 01.01.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, 01.01.2016, 01.01.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі довідок, зазначених у п. 1.11.-1.12., зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та забезпечити реальну її виплату;

- визнати незаконними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо надання ним Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в період з 01.01.2005 по 31.12.2017 довідок про грошове забезпечення для перерахування пенсії із спотвореними (зменшеними) значеннями посадових окладів по посаді «старший слідчий»;

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначені у пункті 1.14 довідки, з урахуванням посадових окладів відповідно до штатних розписів за період з 01.01.2005 по 31.12.2017 та змін (збільшень)/ доповнень хоча б одного чинника грошового забезпечення по посаді «старший слідчий» станом на: 01.01.2005, 01.01.2006, 01.01.2007, 01.01.2008, 01.01.2009, 01.01.2010, 01.01.2011, 01.01.2012, 01.01.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, 01.01.2016, 01.01.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі довідок, зазначених у п. 1.14.-1.15., зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та забезпечити реальну її виплату;

- визнати незаконними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо надання ним Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в період з 01.01.2012 по 31.12.2017 довідок про грошове забезпечення для перерахування пенсії із безпідставно зменшеними значеннями посадових окладів по посаді «старший слідчий»;

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначені у пункті 1.17 довідки, з урахуванням посадових окладів відповідно до штатних розписів за період з 01.01.2012 по 31.12.2017 та змін (збільшень)/ доповнень хоча б одного чинника грошового забезпечення по посаді «старший слідчий» станом на: 01.01.2012, 01.01.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, 01.01.2016, 01.01.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі довідок, зазначених у п. 1.17- 1.18, зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та забезпечити реальну її виплату;

- визнати незаконними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо скасування премії у розмірі 33,3% від окладу грошового утримання (посадовий оклад плюс оклад за звання) і ненадання ним Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в період з 01.04.2006 по 31.12.2008 років довідок про грошове забезпечення для перерахування пенсії без врахування премії по посаді «старший слідчий», з урахуванням змін (підвищень) посадового окладу та інших чинників;

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначені у пункті 1.20 довідки, з урахуванням посадових окладів відповідно до штатних розписів за період з 01.04.2006 по 31.12.2008 та змін (збільшень)/ доповнень хоча б одного чинника грошового забезпечення по посаді «старший слідчий» станом на: 01.04.2006, 01.05.2006, 01.06.2006, 01.07.2006, 01.08.2006, 01.09.2006, 01.10.2006, 01.11.2006, 01.12.2006, 01.01.2007, 01.02.2007, 01.03.2007, 01.04.2007, 01.05.2007, 01.06.2007, 01.07.2007, 01.08.2007; 01.09.2007, 01.10.2007, 01.11.2007, 01.12.2007, 01.01.2008, 01.02.2008, 01.03.2008, 01.04.2008, 01.05.2008, 01.06.2008, 01.07.2008, 01.08.2008, 01.09.2008, 01.10.2008, 01.11.2008, 01.12.2008, 01.01.2009;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі довідок, зазначених у п. 1.20.-1.21., зробити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та забезпечити реальну її виплату;

- визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України щодо скасування премії у розмірі 127,7% від посадового окладу і ненадання ним Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в період з 01.06.2007 по 31.12.2017 довідок про грошове забезпечення для перерахування пенсії із врахуванням вищезазначеної премії по посаді «старший слідчий», з урахуванням змін (підвищень) посадового окладу та інших чинників;

- зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначені у пункті 1.23 довідки, з урахуванням посадових окладів відповідно до штатних розписів за період з 01.06.2007 по 31.12.2017 та змін (збільшень)/доповнень хоча б одного чинника грошового забезпечення по посаді «старший слідчий» станом на: 01.06.2007, 01.07.2007, 01.08.2007, 01.09.2007, 01.10.2007, 01.11.2007, 01.12.2007, 01.01.2008, 01.02.2008, 01.03.2008, 01.04.2008, 01.05.2008, 01.06.2008, 01.07.2008, 01.08.2008, 01.09.2008, 01.10.2008, 01.11.2008, 01.12.2008, 01.01.2009, 01.02.2009, 01.03.2009, 01.04.2009, 01.05.2009, 01.06.2009, 01.07.2009, 01.08.2009, 01.09.2009, 01.10.2009, 01.11.2009, 01.12.2009, 01.01.2010, 01.02.2010, 01.03.2010, 01.04.2010, 01.05.2010, 01.06.2010, 01.07.2010, 01.08.2010, 01.09.2010, 01.10.2010, 01.11.2010, 01.12.2010, 01.01.2011, 01.02.2011, 01.03.2010, 01.04.2010, 01.05.2010, 01.06.2010, 01.07.2010, 01.08.2010, 01.09.2010, 01.10.2010, 01.11.2010, 01.12.2010, 01.01.2011, 01.02.2011, 01.03.2011, 01.04.2011, 01.05.2011, 01.06.2011, 01.07.2011, 01.08.2011, 01.09.2011, 01.10.2011, 01.11.2011, 01.12.2011, 01.01.2012, 01.02.2012, 01.03.2012, 01.04.2012, 01.05.2012, 01.06.2012, 01.07.2012, 01.08.2012, 01.09.2012, 01.10.2012, 01.11.2012, 01.12.2012, 01.01.2013, 01.02.2013, 01.03.2012, 01.04.2013, 01.05.2013, 01.06.2013, 01.07.2013, 01.08.2013, 01.09.2013, 01.10.2013, 01.11.2013, 01.12.2013, 01.01.2014, 01.02.2014, 01.03.2014, 01.04.2014, 01.05.2014, 01.06.2014, 01.07.2014, 01.08.2014, 01.09.2014, 01.10.2014, 01.11.2014, 01.12.2014, 01.01.2015, 01.02.2015, 01.03.2015, 01.04.2015, 01.05.2015, 01.06.2015, 01.07.2015, 01.08.2015, 01.09.2015, 01.10.2015, 01.11.2015, 01.12.2016, 01.01.2017, 01.02.2017, 01.03.2017, 01.04.2017, 01.05.2017, 01.06.2017, 01.07.2017, 01.08.2017, 01.09.2017, 01.10.2017, 01.11.2017, 01.12.2018.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2018, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного суду від 21.12.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 скасовано, а справу №0440/6992/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що Позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, водночас судом першої інстанції останнє не розглянуто, не надано оцінки поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом, не встановлено, коли Позивач дізнався або міг дізнатись про порушення його прав.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2023 під час нового розгляду справи №0440/6992/18 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку для звернення до суду, вказавши в ній підстави його пропуску з доказами поважності цих причин.

На виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху Позивач подав клопотання про поновлення строку, в обґрунтування якого зокрема зазначив, що він мав правомірні очікування, що Відповідачі будуть дотримуватись положень ст. 19 Конституції України та принципу «належного урядування» при перерахунку та виплаті останньому пенсії, однак на початку 2013 року, знімаючи кошти з пенсійного рахунку, ОСОБА_1 звернув увагу на невідповідність пенсії тій, яку за його підрахунками він мав отримувати. Після чого, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Відповідачів із відповідними заявами з метою приведення пенсійних виплат у відповідність вимогам чинного законодавства, проте Відповідачі кожного разу відмовляли у здійсненні перерахунку пенсії, вказуючи різні підстави, одна з яких зустрічається найчастіше - «нормативні документи щодо перерахунку призначених пенсії офіцерам податкової міліції відсутні». На своєчасність отримання відповідачем від Відповідачів значним чином вплинуло те, що відбувались чисельні організаційні зміни не тільки в органі, з якого Позивач виходив на пенсію (ГВПМ ДПІ в м. Дніпропетровську СДПІ в м. Дніпропетровську Офіс ВПП по м. Дніпропетровську), але і на державному рівні (ДПА України ДПС України Міністерство доходів і зборів України ДФС України). Завершивши у липні 2018 року збір доказової бази (листування з Відповідачами) для подання до суду разом із позовом, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом у цій справі у вересні 2018 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2023 по справі №0440/6992/18 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області, про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду мотивована, зокрема тим, що Позивач пропустив строк звернення до суду та не обґрунтував неможливість вчасного звернення з позовом у цій справі та не надав суду доказів на підтвердження таких обставин.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що судом першої інстанції не враховано, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у цій категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення з боку держави. Позивач також посилається на висновки Європейського суду з прав людини, відповідно до яких Суд зазначив, що при застосуванні законодавчого строку давності національні суди мають приймати до уваги конкретні обставини справи, таким чином, щоб обмеження на доступ до суду було пропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя. Позивач, з поміж іншого, наголосив на тому, що він мав правомірні очікування, що Відповідачі будуть дотримуватись положень ст. 19 Конституції України та принципу «належного урядування» при перерахунку та виплаті останньому військової пенсії, яка є його матеріальним інтересом, що має захищатись статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Виходячи з наведених норм, суд першої інстанції правильно вказав, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про пропущення Позивачем строку звернення до суду без поважних причин, зроблений судом без фактичного з`ясування характеру відносин, визначених Позивачем спірними.

Поза увагою суду першої інстанції залишено те, що предмет спору у цій справі пов`язаний із захистом соціальних прав Позивача і стосується невиплати йому у повному обсязі пенсії, яка є складовою права на соціальний захист, закріпленого у Конституції України.

Висновок суду першої інстанції про застосування ч. 2 ст. 122 КАС України і обчислення встановленого цією нормою шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, з моменту отримання пенсії починаючи з 2002 року є помилковим, таким, що фактично призводить до неможливості реалізувати право на отримання такої пенсійної виплати в належному розмірі.

Пенсійні виплати за своєю суттю є джерелом існування та матеріальним інтересом особи, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Відповідно до статей 22, 64 Конституції України право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Вирішуючи питання з приводу застосування встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України строку звернення до адміністративного суду до спірних відносин, суд апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі в постанові від 24 листопада 2020 року у справі № 815/460/18, у якій Верховний Суд визначився, як застосовувати строки давності у сфері соціального захисту.

Як зазначив Верховний Суд у справі №815/460/18, застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку, якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд у випадку визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення без розгляду позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Також Верховний Суд у справі №815/460/18 зазначив, що процесуальний закон у частині визначення строків звернення до суду не містить особливостей стосовно спорів у сфері соціального захисту, зокрема, тих, що стосуються регулярних (щомісячних тощо) виплат, які держава в особі її уповноважених суб`єктів владних повноважень з власної вини протягом тривалого часу не виплачувала такій фізичній особі пенсію або виплачувала у неповному розмірі.

Водночас право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Протиправна невиплата пенсії в належному розмірі або протиправне не відновлення виплати пенсії, яке сталося з вини держави в особі її компетентних органів (зокрема, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Пенсійного фонду України) може бути віднесене до триваючих правопорушень, оскільки суб`єкт владних повноважень відповідний орган Пенсійного фонду України протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) стосовно пенсіонера, чим порушує його/її право на соціальних захист пенсійне забезпечення.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24 листопада 2020 року у справі №815/460/18.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами Позивача про те, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вказані вище обставини залишив поза увагою, внаслідок чого передчасно дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Статтею 320 КАС України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу №0440/6992/18 належить направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року по справі №0440/6992/18 скасувати.

Справу №0440/6992/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області, про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова