Справа № 500/1122/23
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1122/23

31 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОР Укртранс" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОР Укртранс" звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до відділу Державного нагляду (контролю) у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов №№324829; 324830; 324831; 324832; 324833; 324834; 324835; 324836; 324837; 324838; 324839; 324840; 324841; 324842; 324843; 324844; 324845; 324846; 324847; 324848; 324849; 324850; 324851; 324852; 324853; 324854; 324855; 324856 від 21.02.2023 про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.2023 водій ОСОБА_1 , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ ТОР Укртранс, керуючи автомобілем марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою здійснення вантажних перевезень згідно подорожнього листа №1 від 23.01.2023 та міжнародної товарно-транспортної накладної А №117561, перетнув українсько-словацький кордон через пункт пропуску Вишнє Німецьке. 26.01.2023 ОСОБА_1 через месенджер мобільного зв`язку WhatsApp надіслав директору ТзОВ "ТОР Укртранс" заяву про звільнення за власним бажанням. 27.01.2023 згідно вищевказаної накладної було завантажено транспортний засіб, однак водій ОСОБА_1 самовільно залишив автомобіль на території Словаччини.

У зв`язку з ситуацією, яка склалася директор ТзОВ "ТОР Укртранс" відрядив іншого водія - ОСОБА_2 , з яким уклав цивільно-правовий договір №27.01 від 27.01.2023, для повернення транспортного засобу з вантажем на територію України.

ОСОБА_2 перетнув українсько-словацький кордон через пункт пропуску Вишнє Німецьке 29.01.2023 року та повернувся в Україну автомобілем марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 того ж дня. ОСОБА_3 виконував роботу водія для ТОВ ТОР Укртранс лише два дні.

30.01.2023 працівники Державного нагляду (контролю) в Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті на автодорозі М-09 35 км (біля м. Зборів Тернопільської області) зупинили автомобіль марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та старшим державним інспектором Рудим А.В. було складено акт №337160, згідно якого у водія відсутні попередні 28 тахокарт режиму праці та відпочинку, а саме з 01.01.2023 по 28.01.2023 включно.

Пред`явити тахограми за попередні 28 дні у водія ОСОБА_4 не було можливості, оскільки таких не існує, так як він здійснював роботу для товариства лише два дні (29.01.2023 та 30.01.2023), про що усно пояснив інспектору Укртрансбезпеки, однак останній це до уваги не взяв.

За результатами розгляду акта №337160 від 30.01.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті 21.02.2023 винесено 28 постанов: №324829; 324830; 324831; 324832; 324833; 324834; 324835; 324836; 324837; 324838; 324839; 324840; 324841; 324842; 324843; 324844; 324845; 324846; 324847; 324848; 324849; 324850; 324851; 324852; 324853; 324854; 324855; 324856 про застосування адміністративно-господарських штрафів до ТОВ «ТОР Укртранс» на загальну суму 19040,00 грн. (по 680 грн. по кожній постанові), за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачено абз. 11 ст.60 ЗУ Про автомобільний транспорт.

Позивач не погоджується із винесеними постановами та просить їх скасувати.

Ухвалою суду від 03.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14.04.2023 до суду найшов відзив на позовну заяву від Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) у Тернопільській області, в якому відповідач зазначив, що заперечує проти позовних вимог та вказав, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області під час проведення заходів державного контролю, відповідно до вимог Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки 30.01.2023 перевірено комбінований транспортний засіб у складі автомобіля марки MAN LE 10.220, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепа марки SVAN NCH-10, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Даний транспортний засіб використовувався автомобільним перевізником ТОВ «ТОР УКРТРАНС».

Водій ОСОБА_2 посадовим особам надав для перевірки: свідоцтва реєстрації транспортного засобу, посвідчення водія, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR 3041001 від 27.01.2023 та свою тахокарту за період 29.01.2023-30.01.2023.

Під час перевірки встановлено, що у водія відсутні тахокарти за період з 01.01.2023 по 28.01.2023 (включно) та бланк підтвердження діяльності водія на даний період роботи, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом, чим порушено вимоги статті 12-34 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів.

Відповідно до статті 12-34 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які здійснюють міжнародні автомобільні перевезення (далі - ЄУТР) водій, який керує транспортним засобом, оснащеним контрольним пристроєм відповідно з додатком 1, повинен бути в змозі пред`явити щоразу, коли цього вимагатиме інспектуючи особа, реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів.

Отже, водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто 29 реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія, (з 20 грудня 2010 року набула чинності Поправка №6 до ЄУТР в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів), а в разі відсутності тахокарт надати Бланк підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

На момент виникнення спірних правовідносин у водія був відсутній Бланк підтвердження діяльності та/або 28 тахокарт за попередній період роботи водія.

Таким чином, вчинивши правопорушення відповідальність за яке передбачена абзацом 11 частини 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку.

Також відповідач зазначив, автомобіль MAN LE 10.220 реєстраційний номер НОМЕР_3 обладнаний аналоговим тахографом тож зчитування інформації з нього неможливо технічно та як у аналогових тахографах не передбачено наявність цифрових накопичувачів інформації.

Отримати данні роботи водія і транспортного засобу можливо лише шляхом аналізу тахокарт водія.

З огляду на викладене, оскаржувані постанови винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з урахуванням усіх обставин, що мали значення для її прийняття.

Ухвалою суду від 05.05.2023 замінено відповідача у справі Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті на належного відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду (контролю) у Тернопільській області.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області під час проведення заходів державного контролю, відповідно до вимог Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки 30.01.2023 на а.д. М-09 35 км, перевірено комбінований транспортний засіб у складі автомобіля марки MAN LE 10.220, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 ) та напівпричепа марки SVAN NCH-10, реєстраційний номер НОМЕР_2 , (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 ), під керуванням водія ОСОБА_2 (посвідчення водія НОМЕР_6 ). Даний транспортний засіб використовувався автомобільним перевізником ТОВ «ТОР УКРТРАНС».

За результатами проведення рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №337160 від 30.01.2023 у якому вказано, що автомобілем марки MAN LE 10.220 реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом марки SVAN NCH-10 реєстраційний номер НОМЕР_2 перевозили вантаж у міжнародному сполученні.

На момент перевірки у водія ОСОБА_2 відсутні тахокарти за період з 01.01.2023 по 28.01.2023 (включно). Таким чином, вчинивши правопорушення відповідальність за яке передбачена абзацом 11 частини І статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» - управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку.

З актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №337160 від 30.01.2023 водій ОСОБА_2 ознайомився та відмовився надавати пояснення про причини порушення та підписувати акт. Відповідно до вимог Постанови №1567, посадова особа Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області зробила запис про відмову водія надати пояснення про причини порушення та підписувати акт.

01.02.2023 позивача було інформовано листом-повідомленням №6121/39/24-23, що 21.02.2023 відбудеться розгляд акту №337160 від 30.01.2023. Підтвердженням направлення даного повідомлення рекомендованим листом позивачу, що підтверджується фіскальним чеком AT «Укрпоша», відправлення 300.

Представник позивача на розгляд акту з`явився. 21.02.2023 у Відділі державного нагляду (контролю) у Тернопільській області відбувся розгляд акту №337160 від 30.01.2023. На розгляд акту позивач надав свої письмові пояснення.

Під час розгляду акту досліджено матеріали справи та встановлено: автомобілем MAN LE 10.220 реєстраційний номер НОМЕР_7 , згідно CMR 3041001, здійснювали міжнародні перевезення вантажу; транспортний засіб використовував автомобільний перевізник ТОВ «ТОР УКРТРАНС»; автомобіль MAN LE 10.220 реєстраційний номер НОМЕР_1 обладнаний діючим та провіреним аналоговим тахографом; у водія ОСОБА_2 на момент проведення перевірки відсутні тахокарти за період з 01.01.2023 по 28.01.2023 (включно), у кількості 28 штук, та бланк підтвердження діяльності водія на даний період роботи, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом, чим порушено вимоги статті 12-34 ЄУТР.

За результатами розгляду акта №337160 від 30.01.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) в Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті 21.02.2023 винесено 28 постанов: №324829; 324830; 324831; 324832; 324833; 324834; 324835; 324836; 324837; 324838; 324839; 324840; 324841; 324842; 324843; 324844; 324845; 324846; 324847; 324848; 324849; 324850; 324851; 324852; 324853; 324854; 324855; 324856 про застосування адміністративно-господарських штрафів до ТОВ «ТОР Укртранс» на загальну суму 19040,00 грн. (по 680 грн. по кожній постанові), за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачено абзацом 11 частиною 1 статі 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Дані постанови винесені за відсутність у водія ОСОБА_2 на момент проведення перевірки тахокарт, за період з 01.01.2023 по 28.01.2023 (включно) у кількості 28 штук.

Позивач не погоджується з таким рішення суб`єкта владних повноважень, посилаючись на те, що пред`явити тахограми за попередні 28 дні у водія ОСОБА_2 не було можливості, з огляду на те що він виконував роботу водія для ТОВ ТОР Укртранс лише два дні.

На підтвердження вказаних обставив, позивачем надано до суду бланк про підтвердження діяльності від 29.01.2023, з якого вбачається, що водій ОСОБА_3 почав працювати 29.01.2023, в період з 01.01.2023 по 29.03.2023 виконував іншу роботу відмінну від керування транспортним засобом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень визначено Законом України від 05.04.2001 року N 2344-III "Про автомобільний транспорт" (надалі - Закон N 2344-III).

Згідно із статтею 1 Закону №2344-ІІІ у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону;

рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами частин сімнадцятої, вісімнадцятої, двадцять першої статті 6 Закону №2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується. Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини четвертої статті 53 Закону №2344-ІІІ при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:

дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

документи на вантаж.

Згідно із абзацами шостим, одинадцятим частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 тахограф - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно із пунктом 3.1. Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та пости сервісного обслуговування тахографів використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Також суд зазначає, що 20.12.2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970, у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Згідно з вказаної поправки №6 відповідно до статті 12-біс цієї Угоди автомобільні перевізники можуть використовувати з метою сприяння проведення перевірок на дорозі типові бланки, наведені нижче:

1. Бланк підтвердження діяльності являє собою бланк, який слід використовувати в тому випадку, коли водій знаходився у відпустці у зв`язку з хворобою або в щорічній відпустці або якщо він керував транспортним засобом, який не підпадає під дію положень ЄУТР за змістом статті 2 цієї Угоди.

Вказівки по використанню. (Викласти, по можливості, на зворотному боці бланку)

а) Всі позиції цього бланку мають бути заповнені перед рейсом транспортним підприємством та відповідним водієм.

b) Зміни тексту бланку не допускаються.

c) Бланк вважається дійсним у випадку, якщо він підписаний як уповноваженим представником транспортного підприємства, так і самим водієм. У випадку індивідуальних підприємств водій підписує бланк один раз від імені підприємства і один раз у якості водія. Дійсним вважається тільки підписаний оригінал такого документу.

d) На роздруківці бланку може міститись логотип підприємства. Позиції 1-5 можуть бути надруковані на бланку заздалегідь. Печатка підприємства не може замінити підпис особи, яка повинна підписати бланк, але її підпис може бути скріплена печаткою.

Отже, у випадку виконання діяльності, що не підпадає під дію Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, транспортне підприємство має заповнити перед початком виконання рейсу бланк підтвердження діяльності.

Водночас, водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахограм, або бланк підтвердження діяльності.

Згідно з пунктом «g» статті 1 Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів «автомобільні перевезення» - будь-яке переміщення протягом усього або частини рейсу дорогами, відкритими для загального користування, порожнього або людьми чи вантажем транспортного засобу, який використовується для перевезення пасажирів або вантажів.

Отже, до контролю надаються реєстраційні листки (тахограми) або бланк підтвердження діяльності за поточний день та попередні 28 календарних дні.

Оскільки контроль проведено 30.01.2023, водію необхідно було надати для перевірки тахокарти за 30.01.2023, а також попередні 28 календарних днів або бланк підтвердження діяльності за вказані дні.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки відповідачем було проаналізовано тахокарту водія ОСОБА_2 за 29.01.2023-30.01.2023. Посадовою особою встановлено, що на даній тахокарті порушень вимог ЄУТР не зафіксовано. У акті про порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №337160 від 30.01.2023 зафіксовано лише порушення, а саме у водія на момент проведення перевірки відсутні тахокарти за період з 01.01.2023 по 28.01.2023 (включно).

При цьому, як вбачається із позовної заяви, основним аргументом позивача, яким він обґрунтовує неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваних постанов, є те, що у водія ОСОБА_4 не було можливості пред`явити тахограми за попередні 28 дні, оскільки таких не існує, так як він здійснював роботу для товариства лише два дні (29.01.2023 та 30.01.2023).

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду: бланк підтвердження діяльності ОСОБА_4 ; копію заяви ОСОБА_5 про звільнення, подорожній лист №1 від 23.01.2023, подорожній лист №2 від 29.01.2023; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№ 117561, копію закордонного паспорта ОСОБА_5 ; копію закордонного паспорта ОСОБА_4 ; копію карти сталого побиту ОСОБА_4 ; копію видруків з тахографа водія ОСОБА_4 з автомобіля VOLVO; копія тахограми за 30.01.2023, копія протоколу перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу від 06.10.2022; цивільно-правовий договорів з ОСОБА_6 №27.01 від 27.01.2023; акт прийому наданих послуг до цивільно-правового договору №30.01; відомості про виплату готівки ОСОБА_7 .

Дослідивши надані докази, судом встановлено, що 25.01.2023 року водій ОСОБА_1 , перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ ТОР Укртранс, керуючи автомобілем марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув українсько-словацький кордон через пункт пропуску Вишнє Німецьке, що підтверджується подорожнім листом №1 від 23.01.2023 та копію закордонного паспорта ОСОБА_5

На наступний день 26.01.2023 водій ОСОБА_1 через месенджер мобільного зв`язку WhatsApp надіслав директору Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОР Укртранс" заяву про звільнення за власним бажанням.

Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної А №117561, 27.01.2023 було завантажено транспортний засіб ТОВ ТОР Укртранс, однак водій ОСОБА_1 самовільно залишив автомобіль на території Словаччини, про що повідомив директора в телефонному режимі.

В подальшому ТОВ ТОР Укртранс уклало цивільно-правовий договір №27.01 від 27.01.2023 із водієм - ОСОБА_2 для повернення транспортного засобу з вантажем на територію України, згідно якого водій взяв на себе зобов`язання виконати роботу із перевезення вантажу транспортним засобом MAN, держ. номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , по маршруту: с. Вишнє Німецьке (Словаччина) - м. Тернопіль (Україна) та прибути до місця стоянки транспортного засобу MAN, держ.29.01.2023 номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (с. Вишнє Німецьке (Словаччина))

29.01.2023 позивачем видано водію ОСОБА_3 подорожній лист №2.

Згідно копії закордонного паспорта водія ОСОБА_3 , він перетнув українсько-словацький кордон через пункт пропуску Вишнє Німецьке 29.01.2023 та повернувся в Україну автомобілем марки MAN, д.н.з. НОМЕР_1 того ж дня.

Згідно наданого позивачем до суду бланку про підтвердження діяльності від 29.01.2023, вбачається, що водій ОСОБА_3 почав працювати 29.01.2023, в період з 01.01.2023 по 29.03.2023 виконував іншу роботу відмінну від керування транспортним засобом.

При цьому в акті не вказано, що такий бланк пред`являвся інспекторам до контролю, а лише встановлена відсутність тахограм за період з 01.01.2023 по 28.01.2023.

Разом з тим, позивачем не заперечується, що тахограми за період з 01.01.2023 по 28.01.2023 посадовим особам відповідача під час перевірки не надавались, оскільки за цей період водієм не здійснювались перевезення, що також встановлено судом під час розгляду справи.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, відповідно до частини четвертої статті 60 Закону №2344-ІІІ при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо.

Однак, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що водій ОСОБА_3 працював лише 2 дні 29.01.2023 та 30.01.2023, то відповідно не міг допустити порушення за попередні дні.

Більше того, відповідачем суду не надано жодних доказів того, що позивач у період з 01.01.2023 по 28.01.2023 здійснював управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку.

Крім цього, відповідно до бланку підтвердження діяльності, водій у вказаний період з 01.01.2023 по 28.01.2023 не керував транспортним засобом, а виконував іншу роботу та не перебував у трудових відносинах з автомобільним перевізником.

Зазначені обставини були повідомлені водієм під час перевірки, однак не взяті до уваги у зв`язку з відсутністю у останнього бланку підтвердження діяльності.

Таким чином, в даному випадку має місце лише одне порушення позивачем обліку режимів праці та відпочинку водія, оскільки бланк підтвердження діяльності від 29.01.2023 був відсутній у водія на момент проведення перевірки, що є підставою для притягнення до відповідальності згідно абз.11 ч.1 ст.60 Закону №2344-III, однак лише один раз.

Згідно статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення.

Таким чином, суд звертає увагу, що до відповідальності у такому випадку необхідно було притягнути один раз, а не 28, оскільки відповідачем не встановлено, та не надано жодного доказу, що водій керував відповідним транспортним засобом, зокрема щодня в період 01.01.2023 по 28.01.2023.

Відтак правомірною є лише одна постанова, а саме від 21.02.2023 №324829 (суд бере до уваги як першу винесену).

Що стосується наступних постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів, датованих 21.02.2023 за №№ 324830; 324831; 324832; 324833; 324834; 324835; 324836; 324837; 324838; 324839; 324840; 324841; 324842; 324843; 324844; 324845; 324846; 324847; 324848; 324849; 324850; 324851; 324852; 324853; 324854; 324855, 324856 то вони не відповідають встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, а відтак підлягають до скасування.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд також при прийнятті рішення враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін, суд приходить до переконання про задоволення позову частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати позивача зі сплати судового збору необхідно стягнути на користь позивача пропорційно до частини задоволених позовних вимог в сумі 2588 грн (2684-(2684/28)) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, саме як з юридичної особи суб`єкта владних повноважень, яка здійснює свої повноваження через утворені територіальні органи, в даному випадку відділ Державного нагляду (контролю) у Тернопільській області

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанови Відділу Державного нагляду(контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 21.02.2023 за №№324830; 324831; 324832; 324833; 324834; 324835; 324836; 324837; 324838; 324839; 324840; 324841; 324842; 324843; 324844; 324845; 324846; 324847; 324848; 324849; 324850; 324851; 324852; 324853; 324854; 324855; 324856 про застосування адміністративно-господарських штрафів до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОР Укртранс" з підстав, передбачених абзацом 11 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОР Укртранс" судовий збір в розмірі 2588 грн (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 31 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОР Укртранс" (місцезнаходження: вул. Замкова, 6/46,м. Тернопіль,46001 );

відповідач:

- Державна служба України з безпеки на транспорті в особі: Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Антоновича, 51,м.Київ 135,01135 ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.