Справа № 159/2240/23
Суддя: Чалий А. В.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2240/23
Провадження № 2-а/159/32/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання Конашук М.А.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП капітана поліції Давидюка Олександра Олександровича про скасування постанови серії БАБ №741613 від 23.04.2023 про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2023 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 23 квітня 2023 року поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП капітаном поліції Давидюком О.О. було винесено постанову серії БАБ № 741613 про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до змісту постанови, 23 квітня 2023 року о 14 год 17 хв керуючи транспортним засобом AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Володимирській, 2 вона здійснювала рух на транспортному засобі AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому не мала права керування транспортними засобами, чим порушила вимоги п.2.1 а ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивачка вважає, що капітаном поліції ОСОБА_2 при складанні адміністративного матеріалу допущено грубі порушення та не досліджено усі обставини справи, а тому винесена постанова є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства та підлягає скасуванню за таких підстав.

23 квітня 2023 року ОСОБА_1 рухаючись по вул. Володимирській на транспортному засобі AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , якому належить вказаний автомобіль AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , позаду них їхав поліцейський патруль. Біля будинку №2 по вул. Володимирській, поліцейський патруль включив проблисковий маячок, чим змусив позивачку зупинитися. Підійшовши до автомобіля почали незаконно вимагати пред`явити документи, не повідомивши причинку зупинки, як того вимагає Закон, не вказавши конкретно які саме вимоги Правил дорожнього руху було порушено водієм транспортного засобу під час руху автомобіля. Поліцейський не зміг чітко послатись на вимоги ПДР України, які були порушені позивачкою. Патрульному не сподобалося, що на світлофорі вона задумалась та повільно почала рух після того, як патрульна машина фарами подала сигнал руху, автомобіль їхав по дорозі не так, як би це сподобалося капітану поліції ОСОБА_2 . Позивачка звернулася до поліцейського з проханням чітко повідомити підставу зупинку, та на підставі чого автомобіль було зупинено. Чіткої відповіді вона не отримала. Поліцейський сказав їй, щоб вона пред`явила йому свій паспорт громадянина. Вказане вона виконала, показавши в додатку « Дія» паспорт на своє ім`я. Після чого було прийнято капітаном поліції ОСОБА_2 рішення про накладення на позивачку адміністративного стягнення. Позивачка зазначає, що під час винесення оскаржуваної постанови були порушені її права, передбачені відповідними положеннями КУпАП та низкою інших нормативних документів, що регулюють діяльність учасників цих відносин при винесенні відповідної постанови, зокрема не надав їй можливість ознайомитися з доказами нібито її винуватості, доказів нібито її порушення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивачки, поліцейський не врахував вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи. Крім того, не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність. В позові позивачка зазначає, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху зокрема за відсутність або ненадання посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Однак, встановлено, що, підставою для притягнення позивачки до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стало порушення нею приписів КУпАП, а саме через відсутність такого посвідчення на право керування транспортним засобом. Отже, перевірка у особи наявності такого посвідчення може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху. Капітаном поліції ОСОБА_2 не було пред`явлено позивачці таку інформацію, що свідчила б про порушення нею Правил дорожнього руху. А тому вона вважає, що у відповідачів відсутні належні та допустимі докази того, що позивачкою було порушено вимоги ПДР, чи були інші підстави для зупинки транспортного засобу, що в подальшому стало підставою для перевірки документів позивачки та притягнення її до адміністративної відповідальності відповідно за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивачка вважає, що дії посадової особи відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області, капітана поліції ОСОБА_2 були неправомірними. Позивачкою не було порушено вимоги ПІДР, а відтак у капітана поліції ОСОБА_2 були відсутні підстави для зупинки автомобіля. Жодної підстави конкретно патрульний поліції не вказав та не зазначив у постанові про накладення адміністративного стягнення. Також всупереч вимогам п.7 Постанови № 1456 від 29.12.2021р. поліцейський ОСОБА_2 вимагав у позивачки пред`явлення документів, що посвідчують особу, так як такі причини ним також не зазначені. Позивачка вважає, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, а саме без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський Давидюк О.О. суттєво порушив права позивачки, не дав їй можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. При врученні постанови поліцейський не запропонував з нею ознайомитися та приніс лише підписати і вручити. Позивачка вважає, що капітан поліції ОСОБА_2 проігнорував вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП, а розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Враховуючи зазначене, позивачка просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 741613 від 23.04.2023, винесену поліцейським роти з обслуговування м. Ковель, УПП у Волинській області ДПП капітаном поліції Давидюком О.О. про накладення на позивачку адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн, як незаконну, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.05.2023 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду на 18.05.2023.

18.05.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку з подачею представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строків подачі відзиву.

23.05.2023 до Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві представник відповідача зазначає, що посадовою особою органу Національної поліції винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 , як водія автомобіля за порушення Правил дорожнього руху. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній містять всі дані, як того вимагається даною нормою права. 23.04.2023 року поліцейським роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП Давидюком О.О. при здійснені патрулювання о 14 год 17 хв, згідно постанови КМУ №1456 від 21.12.2021 року, було зупинено водія транспортного засобу AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , яка не мала права керувати транспортним засобом, чим порушила п.2.1«а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. При перевірці документів у водія, передбачених п. 2. 1 Правил дорожнього руху та ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух», було встановлено, що у водія ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія. На підставі ст. 279 КУпАП було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення з оголошення ОСОБА_1 яка саме справа підлягає розгляду, та що віна притягається до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.126 КУпАП. Заслухано усні пояснення ОСОБА_1 по факту вчиненого нею правопорушення, було роз`яснено порушнику її права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленого на форменому одязі патрульного, ОСОБА_1 повідомила, що відсутнє посвідчення водія, що вказує на правомірність притягнення її до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини другої статті 126 КУпАП. Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП, заслухавши та врахувавши її пояснення - поліцейським як уповноваженою особою органу Національної поліції було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №741613 від 23.04.2023 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 3400 грн. на підставі санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постанову було оголошено порушнику негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови особа яка притягувалась до адміністративної відповідальності отримала під підпис 23.04.2023 року.

Стосовно наведених доводів позивача, щодо правової неможливості здійснити розгляд справи про притягнення до адмінправопорушення на місці його скоєння, представник відповідача зазначила, що відповідно до вимог ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. З огляду на положення наведених норм, з урахуванням приписів ст.258 КУпАП, зазначаю, що в даному випадку при вчиненні адмінправопорушення пов`язаного з безпекою руху передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, чітко визначена правова можливість для поліцейського патрульної поліції винесення постанови на місці вчинення цього порушення. Крім того, положеннями ч.2 ст. 276 КУпАП слід вважати загальною та такою, що передбачає альтернативу стосовно місця розгляду справ. В той час, як положення ст.256 Кодексу є спеціальною нормою та встановлює виключне місце прийняття такої постанови. В відзиві представник відповідача зазначає, що відповідно до ст. 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивачем ж не надано до матеріалів адміністративного позову жодних доказів на спростування вчинення нею адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, суду пояснив, що 23.04.2023 на вул. Володимирський м. Ковель, було зупинено автомобіль AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 на підставі ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» за порушення п. 19.9 ПДР України. При перевірці документів було виявлено, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, у зв`язку з виявленням більш суворого правопорушення, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постанова законна, обґрунтована та винесена відповідно до норм чинного законодавства.

Представник відповідача в судове засідання, не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особливості провадження з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 23.04.2023 поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП капітаном поліції Давидюком О.О. було винесено постанову серії БАБ № 741613 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII, а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення було надано до матеріалів справи відеозапис на якому зафіксовано процес розгляду відповідачем справи про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та складання відповідної постанови серії БАБ №741613, яку і оскаржує позивачка.

Ознайомившись із вказаними відеозаписами судом встановлено, що 23.04.2023 на місці зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , інспектор поліції звернувся до останньої з вимогою пред`явити посвідчення водія на право користування транспортним засобом.

Разом з цим, позивачкою вказану вимогу виконано не було, оскільки в ОСОБА_1 , на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, посвідчення водія не мала.

Крім того, відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, на момент винесення постанови БАБ № 741613 про притягнення останньої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується поясненнями, даними позивачкою в судовому засіданні та поданою до матеріалів справи копії посвідчення водія НОМЕР_2 , дата видачі 16.05.2023.

Позивачка зазначає, що поліцейський не повідомив їй причину зупинки транспортного засобу, не вказав, яке правопорушення вона вчинила, отже, зупинка її транспортного засобу була незаконною.

Такі доводи позивачки не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 по справі N 127/19283/17.

При винесенні постанови серії БАБ № 741613 від 23.04.2023, поліцейським дотримано вимоги статті 283 КУпАП: у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, відповідач при винесенні постанови відносно позивачки, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП капітана поліції Давидюка Олександра Олександровича про скасування постанови серії БАБ №741613 від 23.04.2023 про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Залишити без змін постанову серії БАБ № 741613 від 23.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ