Справа № 320/12034/23
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року № 320/12034/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі по тексту також відповідач, Департамент, , адреса: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10), в якому просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність директора Департаменту Пікалова Євгена Сергійовича в частині ненадання доступу до публічної інформації позивачу згідно із запитом від 02.04.2023 про «ЄДРПОУ управління ДВБ НП України в Дніпропетровській області»;

- зобов`язати директора Департаменту Пікалова Євгена Сергійовича надати доступ до публічної інформації позивачу згідно із запитом від 02.04.2023 про «ЄДРПОУ управління ДВБ НП України в Дніпропетровській області».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не надано запитувану інформацію у відповідь на звернення із запитом у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», чим порушено право позивача, надане законами України «Про звернення громадян» та «Про інформацію».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 відкрито провадження у справі №320/12034/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідач надіслав до Київського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти заявлених позовних вимог, зазначивши про те, що листом від 07.04.2023 за вих. № М-669/42-05ЦА/02-23 Департаментом поінформовано Позивача про те, що Дніпропетровське управління не має окремого коду ЄДРПОУ, оскільки наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 1 (зі змінами) затверджено структуру Національної поліції України, відповідно до якої Дніпропетровське управління є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України. Зазначений лист за проханням заявника, надісланий ОСОБА_1 на електронну пошту, зазначену у зверненні, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується роздруківкою відправлення та засобами поштового зв`язку. Зазначеним підтверджується надання відповіді на запит позивача.

Позивач надіслав до Київського окружного адміністративного суду «Клопотання/заяву», яка по суті є відповіддю на відзив, в якому зазначив, що вважає, що у відзиві Відповідач не спростував мої твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, оскільки знайшов нещодавно у власному поштовій скриньки конверт з розмитим поштовим штемпелем, з якого неможливо встановити дату відправлення; цей конверт мав лист, в якому ручкою була намальована дата та відсутня печатка. Позивач зазначив, що лист датовано 06.04.2023, тобто вже після подачі позивачем позовної заяви до суду 06.04.2023; звернув увагу, що лист містить адресу електронну поштову скриньку позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , таку ж електронну поштову скриньку містить запит позивача, наданий у додатку 2. Натомість з невідомих мені причин відповідач надіслав відповідь на іншу адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 про що свідчать наданий відповідачем у відповіді на відзив файл, копія надаю у додатку 3. Вказав, що відповідач не пояснив незгоду працівника в канцелярії надати номер є ЄДРПОУ по телефону, відмову працівників канцелярії у надіслати повторну відповіді з ЄДРПОУ на електронну адресу позивача, вказану в запиті, не зателефонував позивачу напевно маючи його номер телефона, навіть після того як я повідомив що збираюсь подати до суду за бездіяльність.

У запереченнях (на відповідь на відзив) відповідач повторно зазначив про надання відповіді на запит позивача засобами електронного та поштового звязку, що підтверджується наданими доказами. Посилання позивача на ту обставину, що нібито відповідачем надіслано відповідь на іншу адресу, а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не відповідають дійсності, оскільки це поштова адреса, з якої ОСОБА_1 надіслав запит до Департаменту. Натомість, Департаментом надіслано відповідь від 07.04.2023 за вих. № М-669/42-05ЦА/02-23 на поштову електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка зазначена Позивачем безпосередньо у запиті від 02.04.2023, що підтверджується роздруківкою-підтвердженням надсилання відповіді каналами електронної пошти (наявна в матеріалах справи).

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років відповідно до наявної в матеріалах справи копії посвідчення № НОМЕР_1 .

02 квітня 2023 року о 20:42 позивач звернувся до Департаменту із запитом на доступ до публічної інформації, в якому просить на підставі статте 1, 13, 19, 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» повідомити ЄДРПОУ ДВБ НП України в Дніпропетровській області. Бажаний спосіб отримання відповіді на звернення: поштою та електронною поштою. У шапці звернення зазначено електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Листом Департаменту від 06.04.2023 №24зі/42-05ЦА/02-2023 у межах компетенції розглянуто звернення ОСОБА_1 від 02.04.2023 (вх. ДВБ від 04.04.2023 №24 зі) щодо надання інформації про код ЄДРПОУ Дніпропетровського управління Департаменту та проінформовано, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №887 утворено як юридичну особу публічного права Департамент внутрішньої безпеки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції. Роз`яснено, що згідно з вимогами чинного законодавства України, Дніпропетровське управління не має окремого коду ЄДРПОУ, оскільки наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №1 (зі змінами) затверджено структуру Національної поліції України, відповідно до якої Дніпропетровське управління є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту.

07 квітня 2023 року відповідачем направлено зазначений лист на електронну адресу позивача « ІНФОРМАЦІЯ_1 та засобами поштового зв`язку, про що свідчать копія фіскального чеку від 07.04.2023 АТ Укрпошта та роздруківка звіту про відправлення засобами електронного зв`язку.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит від 02.04.2023 протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та до інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі по тексту - Закон № 2939-VI).

Згідно із статтею 1, пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Пунктом 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Частинами першою-третьою статті 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації повинен надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Судом встановлено, що позивачем подано запит про надання інформації 02.04.2023 о 20:42 год., в якому позивач просить повідомити ЄДРПОУ ДВБ НП України в Дніпропетровській області.

Оскільки 02.04.2023 є вихідним днем (неділя), першим робочим днем є 03.04.2023, відповідно, останнім днем надання відповіді на запит є 07.04.2023.

07 квітня 2023 року відповідачем направлено зазначений лист на електронну адресу позивача « ІНФОРМАЦІЯ_1 та засобами поштового зв`язку, про що свідчать копія фіскального чеку від 07.04.2023 АТ Укрпошта та роздруківка звіту про відправлення засобами електронного зв`язку.

При цьому судом встановлено, що позивач не оскаржує зміст відповіді на запит по суті, а зазначає про протиправну бездіяльність щодо ненадання відповіді на запит.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що відповідач в межах спірних відносин надав відповідь на запит у законодавчо встановлений строк, що підтверджується матеріалами справи, з урахуванням чого відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначенні положеннями законодавства.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню як такі, що не підтверджені документально та нормативно.

При цьому, доводи позивача щодо надіслання відповідачем листа, датованого 06.04.2023, тобто вже після подачі позивачем позовної заяви до суду 06.04.2023, не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено, що відповідь на запит позивача надсилалась відповідачем 07.04.2023 у межах законодавчо встановленого строку для надання інформації відповідно до Закону № 2939-VI; документ «Позовна заява про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити дії» сформований в системі «Електронний суд» 07.04.2023, що не відповідає доводам позивача.

Доводи позивача щодо надіслання відповіді на іншу адресу «» не спростовують надсилання позивачу відповіді на електронну та поштову адресу, зазначену у зверненні.

Судом також не приймаються до уваги пояснення позивача щодо незгоди працівника в канцелярії надати номер є ЄДРПОУ по телефону, відмову працівників канцелярії у надіслати повторну відповіді з ЄДРПОУ на електронну адресу позивача, вказану в запиті, нездійснення телефонного дзвінка позивачу навіть після того, як він повідомив що збирається подати до суду за бездіяльність, оскільки Законом № 2939-VI чітко встановлений порядок розгляду звернень, який не включає у себе означені позивачем дії.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 31.05.2023.

Суддя Панченко Н.Д.