Справа № 420/18528/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №76 від 11.03.2020 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, зобов`язання зарахувати та включити до страхового та спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «д» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», наступні періоди роботи, знаходження у безкоштовному резерві до призначення на судно: з 01.06.1996 року по 02 лютого 1997 року старшим майстром по обробці риби у ТОВ «Капітан» на СТМ «Александр Лавренов»; з 03.02.1997 року по 07.09.1998 року старшим майстром по обробці риби на «РТМ «ВЕНЕРА-4»; з 08.09.1998 року по 14.01.1999 року майстром по обробці риби на СРТМ «АГУЕВСКИЙ»; з 15.01.1999 року по 05.12.2006 року знаходження у безкоштовному резерві до призначення на судно; з 07 грудня 2006 року по 01.10.2007 року майстром по обробці риби на РТМК «Юпитер»; з 02.10.2007 року по 17.01.2008 року помічником капітана по виробництву на БАТМ «Валерий Кравченко»; з 18.01.2008 року по 09.11.2008 року помічником капітана на БАТМ «Валерий Кравченко» у ТОВ «Капітан»; з 10 листопаду 2008 року по 10.03.2009 року знаходження у безкоштовному резерві до призначення на судно; з 11 серпня 2009 року по 08.03.2010 року помічником капітана по виробництву на БАТМ «Валерий Кравченко»; з 09.03.2010 року по 10.06.2010 року знаходження у безкоштовному резерві до призначення на судно, з 02.08.2010 року по 29.04.2011 року інструктором-помічником капітана по виробництву у «Асоціації українських морських рибалок», у тому разі з 05.08.2010 року по 16.04.2011 року помічником капітана по виробництву на судні БАТМ «Валерій Кравченко», зобов`язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до вимог пункту «д» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 11 березня 2020 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов та відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що відповідачем безпідставно не зараховано вказані періоди до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію, що стало наслідком прийняття протиправного рішення №76 від 11.03.2020 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що згідно наданих документів загальний страховий стаж позивача складає 23 роки 11 місяців 16 днів, а стаж роботи, який дає право на пенсію за вислугу років - 11 років 7 днів, а до страхового стажу та стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, не зараховані періоди з 16.09.1996 року по 23.02.1998 року та з 19.10.1998 року по 21.01.1999 року, оскільки позивач знаходився у відпустках без збереження заробітної плати, також не зарахований період з 15.01.1999 року по 06.12.2006 року, оскільки позивач перебував у безкоштовному резерві, а також в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні дані про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків з 01.01.2004 року. На підставі зазначеного, відповідачем винесено рішення №76 від 11.03.2021 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Відповідач також вказує, що рішення за наслідком розгляду заяви позивача винесено 11.03.2021 року, однак під час виготовлення рішення в назві було помилково допущено описку в році винесення рішення, у зв`язку з цим у позивача відсутнє право на призначення пенсії з 11.03.2020 року, оскільки він не звертався за пенсією в березні 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 04.03.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до якої було додано наступні документи: паспорт, ідентифікаційний код, трудова книжка, диплом, атестат, військовий квиток, довідки про заробітну плату, довідки про стаж, довідки про перейменування, довідку про ліквідацію підприємства.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області під час розгляду поданих документів встановило, що пільговий стаж становить 11 років 0 місяців при страховому стажі 20 років 0 місяців, в зв`язку з цим прийшло до висновку, що права виходу на пенсію за вислугу років позивач не має, що стало наслідком прийняття рішення від 11.03.2021 року №76 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років.

Після цього, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявами про зарахування до страхового стажу періодів роботи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у відповідь на вказані звернення листами повідомляло ОСОБА_1 , що до страхового стажу не зараховані періоди в ЧВОРП «Антарктика» з 16.09.1996 року по 23.02.1998 року та з 19.10.1998 року по 21.01.1999 року, оскільки він перебував у відпустках без збереження заробітної плати, та з 15.01.1999 року по 06.12.2006 року, оскільки він перебував у безкоштовному резерві, а також в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні данні про нарахування заробітної плати та сплату страхових внесків з 01.01.2004 року.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 2-1 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 року набрав чинності 11.10.2017 року.

Згідно з п. 16 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзац 2 п. 16 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017 року (набрав чинності 11.10.2017) викладений у наступній редакції: «Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».

Відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків станом на 11.10.2017 року не менше 26 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно записів з трудової книжки позивача НОМЕР_1 вбачається, що він крім іншого з 01.06.1996 року по 02.02.1997 року працював старшим майстром по обробці риби, з 03.02.1997 року по 07.09.1998 року працював старшим майстром по обробці риби, з 08.09.1998 року по 14.01.1999 року працював майстром по обробці риби, з 15.01.1999 року по 05.12.2006 року знаходився у безкоштовному резерві до призначення на судно, з 07.12.2006 року по 01.10.2007 року працював майстром по обробці риби, з 02.10.2007 року по 17.01.2008 року працював помічником капітана по виробництву, з 18.01.2008 року по 09.11.2008 року працював за переводом помічником капітана, з 10.11.2008 року по 10.03.2009 року знаходився у безкоштовному резерві до призначення на судно; з 11.08.2009 року по 08.03.2010 року працював помічником капітана по виробництву, з 09.03.2010 року по 10.06.2010 року знаходився у безкоштовному резерві до призначення на судно, з 02.08.2010 року по 29.04.2011 року працював інструктором-помічником капітана по виробництву у «Асоціації українських морських рибалок», у тому числі з 05.08.2010 року по 16.04.2011 року помічником капітана по виробництву.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1, 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

У довідці Акціонерної рибопромислової компанії «Антарктика» від 28.01.2011 року № 4, яка підтверджує стаж роботи на виробництвах, цехах та професіях, робота в яких дає право на призначення пенсії відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зазначено, що ОСОБА_1 у період з 03.02.1997 року по 28.10.1997 року працював старшим майстром по обробці риби рибоморозильного траулера (робота пов`язана з обробкою риби), у період з 08.09.1998 року по 18.10.1998 року працював майстром по обробці риби рибоморозильного траулера (робота пов`язана з обробкою риби), у період з 07.12.2006 року по 09.09.2007 року працював майстром по обробці риби рибоморозильного траулера (робота пов`язана з обробкою риби), у період з 02.10.2007 року по 18.01.2008 року працював помічником капітана по виробництву рибоморозильного траулера (робота пов`язана з організацією та керівництвом всіма робочими процесами по обробці продуктів промислу).

Також, у цій довідці зазначено, що стаж ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за вказані періоди роботи складає 1 рік 10 місяців 23 дні, який розрахований на підставі наказів та відомостей про оплату праці.

Крім того, довідка від 28.01.2011 року № 4 містить інформацію, що з 16.09.1996 року по 28.10.1997 року позивачу надавалась відпустка без утримання, з 29.10.1997 року по 23.02.1998 року надавався відгул без оплати, з 19.10.1998 року по 21.01.1999 року надавалась відпустка без утримання, а з 15.01.1999 року по 06.12.2006 року він перебував у безкоштовному резерві до призначення на судно.

Таким чином, оскільки позивач у вказаний період з 16.09.1996 року по 23.02.1998 року та з 19.10.1998 року по 21.01.1999 року перебував у відпустках без збереження заробітної плати та з 15.01.1999 року по 06.12.2006 року перебував у безкоштовному резерві до призначення на судно, отже він фактично не працював, тобто не виконував роботу, яка дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу вказаного періоду.

Ці обставини також підтверджуються довідкою Акціонерної рибопромислової компанії «Антарктика» від 28.01.2011 року № 4, оскільки період перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати з 16.09.1996 року по 23.02.1998 року та з 19.10.1998 року по 21.01.1999 року, а також період його перебування у безкоштовному резерві до призначення на судно з 15.01.1999 року по 06.12.2006 року не включені до стажу роботи позивача на виробництвах, цехах та професіях, робота в яких дає право на призначення пенсії відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у заявника не було необхідного стажу роботи 26 років 6 місяців, з яких не менше 12 років 6 місяців на посадах, робота в яких дає право на призначення пенсії відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням зазначеного, рішення відповідача від 11.03.2021 року № 76 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років на підставі п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є обґрунтованим та законним.

На підставі наведених вище обставин, у суду відсутні підстави зобов`язувати відповідача зарахувати та включити до страхового та спеціального стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи з 16.09.1996 року по 23.02.1998 року, з 19.10.1998 року по 21.01.1999 року (перебування у відпустках без збереження заробітної плати), з 15.01.1999 року по 06.12.2006 року (перебування у безкоштовному резерві до призначення на судно), та відповідно зобов`язувати призначити пенсію за вислугу років відповідно до вимог п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо інших періодів роботи позивача, які він просить суд зобов`язати відповідача включити до його страхового та спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи позивач не надав до суду доказів, що його права в цій частині вимог були порушені відповідачем, вказані періоди роботи не були спірними, відповідач не відмовляв позивачу з цього приводу.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно порушені, тому у задоволенні таких позовних вимог слід відмовити як необґрунтованих та безпідставних.

Суд зазначає, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами, адже згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 77, 90, 139, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА

.