Справа № 420/12060/23
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 травня 2023 року м. Одеса

суддя Одеського окружного адміністративного суду, Бжассо Н.В., дослідив адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Пастера, 58, м. Одеса, 65023, ) про визнання протиправними та скасування постанов, визнання неправомірною бездіяльність щодо не зняття арешту

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.09.2022 у виконавчому провадженні ВП № 55268679 про стягнення виконавчого збору у розмірі 86146,10 грн. та постанову державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 16.09.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП № 69870221.

- визнати неправомірною бездіяльність Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у не знятті арешту накладеного постановою державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №55268679 про арешт майна боржника та зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт та обмеження з усього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, з урахуванням змін та доповнень, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.4 вищевказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року у розмірі 2684,00 гривні.

Так 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого з 1 січня 2023 року становить 1073,60 грн.

За даним позовом позивака оскаржує дві постанови державного виконавця, а саме: від 15.09.2022 у виконавчому провадженні ВП №55268679 про стягнення виконавчого збору у розмірі 86146,10 грн. та від 16.09.2022 про відкриття виконавчого провадження ВП №69870221 та бездіяльність Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яка полягає у не знятті арешту накладеного постановою державного виконавця.

Тобто, позивачкою заявлено дві вимоги немайнового характеру і одну вимогу майнового характеру.

Відтак, при зверненні до адміністративного суду з даним позовом позивачці слід було сплатити судовий збір у загальному розмірі 3550,80 грн.

Проте, позивачкою надано докази сплати судового лише в розмірі 1073,60 грн.

Отже, позивачу на усунення недоліків позовної заяви необхідно надати докази сплати судового в розмірі 2147,20 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ст.287 КАС України, визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Згідно п.1 ч.2 цієї статті, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Також, суд зазначає, що у відповідності до ч.ч. 1-3 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, з аналізу вказаних приписів КАС України, слідує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Водночас, при визначенні початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналась або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, або бездіяльності).

Суд зазначає, що оскаржувані постанови прийняті 15.09.2022 року №55268679 та 16.09.2022 року №69870221. З позовом до суду позивач звернулась 25.05.2023 року. При цьому, у позові зазначено, що оскаржувані постанови від відповідача не отримувала і дізналась про їх існування лише після ознайомлення адвоката з матеріалами виконавчого провадження.

Суд зазначає, що обставини, за яких адвокат позивача, все ж таки, дізнався про оскаржувані постанови свідчать про, що саме за певних обставин, адвокату позивача стало відомо про наявність даних постанов. Тобто, адвокат позивача не просто з власної ініціативи звернувся до відповідача з адвокатським запитом та виявив бажання ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження. Моменту, з якого адвокат позивача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження передували обставини за яких адвокат виявив зацікавленість і потребу звернутись до виконавчого органу за інформацією.

Крім того, з тексту адвокатського запиту вбачається, що адвокату було відомо про винесення 15 вересня 2022 року державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови про закінчення виконавчого провадження № 55268679 відносно ОСОБА_1 , в якій також зазначалось про виведення в окреме виконавче провадження стягнення виконавчого збору у розмірі 86146,1 грн., АСВП № 69870221.

Суд наголошує позивачу на необхідності зазначення обставин та дати, за яких позивачу та адвокату позивача стало відомо про наявність оскаржуваних постанов.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду доказів на підтвердження сплати судового збору у сумі 2147,20 грн.; зазначення обставин та дати за яких позивачу та адвокату позивача стало відомо про наявність оскаржуваних постанов.

Керуючись ст.ст. 160,161, 169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Залишити без руху адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, визнання неправомірною бездіяльність щодо не зняття арешту.

Повідомити позивача про необхідність у термін протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення адміністративного позову без руху усунути недоліки та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду не належить до оскарження.

Суддя Н.В. Бжассо