Справа № 420/1814/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 травня 2023 року

м. Київ

справа № 420/1814/21

адміністративне провадження № К/990/8122/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №420/1814/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Офісу Генерального прокурора, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №60 Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 23 листопада 2020 року "Про неуспішне проходженням прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області ОСОБА_1 ";

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Одеської обласної прокуратури Безрукого Т.Р. від 23 грудня 2020 року №3037к про звільнення позивача з посади заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області та в органах прокуратури України з 31 грудня 2020 року на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов`язати Одеську обласну прокуратуру поновити позивача на посаді заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеса та в органах прокуратури України з 31 грудня 2020 року або на рівнозначній посаді;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме: з дня незаконного звільнення з 31 грудня 2020 року до дня фактичного поновлення на посаді, в повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 17 січня, 28 квітня, 23 червня, 28 вересня 2022 року та 31 січня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №420/1814/21 було повернуто особі, яка їх подала.

06 березня 2023 року до Суду вшосте надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №420/1814/21.

Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2023 року вказану касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали, шляхом надіслання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.

На виконання вимог вказаної ухвали представником позивача подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. У вказаній заяві скаржник на обґрунтування поважності причин пропуску скаржник посилається на те, що вперше касаційну скаргу ним було подано до суду в межах строку, передбаченого статтею 329 КАС України, а саме 23 грудня 2021 року. Проте вказана касаційна скарга була повернута Верховним Судом скаржнику у зв`язку з відсутністю достатнього обґрунтування підстав касаційного оскарження. З аналогічних підстав Судом було повернуто наступні повторно подані касаційні скарги. Скаржник зауважує, що повторно касаційні скарги направлялись до Суду в оптимально можливий та розумний строк. Скаржник просить суд урахувати обставини відсутності електроенергії та мережі Інтернет протягом жовтня-листопада 2022 року, що було зумовлено масовими ракетними обстрілами ряду енергооб`єктів Одеської області. Також скаржник вважає, що застосування Верховним Судом надмірного формалізму призвело до неодноразового повернення його касаційних скарг.

Таким чином, скаржник стверджує, що зазначені обставини у сукупності завадили стороні позивача подати касаційну скаргу у межах строків, визначених процесуальним законом, та просить Суд поновити позивачу відповідний процесуальний строк.

Відповідно до вимог частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Суд зауважує, що підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

Суд критично оцінює доводи скаржника, викладені у заяві про поновлення пропущеного процесуального строку, та зазначає, що ракетні обстріли критичної інфраструктури та стабілізаційні відключення електроенергії в Одеській області не є безперервними, а скаржником не надано жодних доказів на підтвердження того, яким чином зазначені обставини унеможливили його звернення до суду з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку.

Суд наголошує, що неодноразове повернення касаційної скарги (п`ять разів) не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, який сплинув більше ніж півтора роки тому. Крім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередні касаційні скарги, були безпосередньо пов`язані з організаційною діяльністю заявника (неналежне оформлення).

Дослідивши матеріали касаційного провадження та доводи заяви про поновлення строку, Суд дійшов висновку, що зазначені скаржником причини пропуску строку на подання касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

З урахуванням наведеного, Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 44, 248, 332, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №420/1814/21.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2021 року у справі №420/1814/21.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

В.Е. Мацедонська