Справа № 240/4693/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/4693/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області, викладене в листі від 07.02.2023, щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з визначенням йому групи інвалідності;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Житомирській області нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з визначенням групи інвалідності.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що на заяву про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 3 групи інвалідності отримав відмову Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області (далі - відповідач) мотивовану вже отриманням відповідно до ст.16 Закону України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності в 2013 році за аналогічним захворюванням.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням та вважає, що за ним зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 3 групи інвалідності у 2022 році, оскільки підстави для призначення групи інвалідності в 2013 році та у 2022 році різняться. Наголошує, що при його огляді у 2013 році не встановлювався відсоток втрати працездатності, такий відсоток встановлено лише в 2022 році.

Ухвалою суду від 27.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07.04.2023 від представника відповідача надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що захворювання внаслідок якого з 10.08.2022 позивачу встановлено 3 групу інвалідності є аналогічним до того, яке було встановлене йому з 13.08.2013 та за яке позивач отримав одноразову грошову допомогу на підставі висновку від 18.12.2013. Наявність вказаного факту, на думку представника відповідача, свідчить про правомірність прийнятого рішення щодо відмови у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги.

12.04.2023 від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій заперечує щодо тверджень представника відповідача викладених у відзиві. Вказує, що законодавством передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, однак у його випадку такі відсутні.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 до 10.03.2022 проходив службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Житомирській області та відповідно до наказу начальника Служби судової охорони № 132/ОС від 10.03.2022 звільнений зі служби у запас Збройних Сил України із постановкою на військовий облік за п.п.7 п.2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19.

10 серпня 2022 року позивач оглянутий Житомирською міською МСЕК №1 та визнаний особою з інвалідністю 3 групи внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби у поліції, про що свідчать довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 072661, серії 12 ААГ від 10.08.2022 та виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 072661 серії 12 ААГ, які містяться в матеріалах справи.

За змістом свідоцтва про хворобу №3/2-сі від 03.05.2022 захворювання позивача пов`язане з проходженням служби в поліції, а травма пов`язана з виконанням службових обов`язків (підвивих (01.11.2021) лівого плечового суглоба).

У зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності позивач звернувся до відповідача із заявою від 17.10.2022 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

За результатами розгляду заяви, листом від 14.11.2022 відповідач таку повернув на доопрацювання, просив надати копії документів, які б підтверджували або скасовували встановлення позивачу інвалідності 3 групи, у 2013 році.

Після виконання вказаних вимог відповідача позивач повторно подав заяву від 10.01.2023 в якій просив нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у разі втрати працездатності. До заяви додав копії: листа від 27.12.2022 №455 та адвокатського запиту від 26.11.2022; паспорта та РНОКПП; свідоцтва про хворобу; довідки до акта огляду МСЕК; виписки з акту огляду МСЕК та оригінал довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

За результатами розгляду, поданих позивачем документів, листом від 07.02.2023 відповідач відмовив у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги внаслідок встановлення інвалідності, з підстав призначення і виплати такої допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 3 групи в 2013 році по аналогічному захворюванню.

Позивач не погоджуючись із отриманою відмовою та вважаючи, що за ним зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення 3 групи інвалідності у 2022 році звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження служби громадянами України (далі - громадяни) у Службі судової охорони визначає Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя 04.04.2019 № 1052/0/15-19(далі - Положення).

Пунктом 20 Положення передбачено, що соціальний і правовий захист співробітників та членів їхніх сімей забезпечується відповідно до законодавства. Грошове забезпечення співробітників здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Співробітникам гарантується соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України "Про Національну поліцію" для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби.

Особливості соціального захисту поліцейських визначені в розділі IX Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Зокрема, підстави для виплати і розмір одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського закріплені у ст. 97 Закону № 580-VIII.

Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розміри одноразової грошової допомоги визначається ст.99 Закону 580-VIII.

У даних відносинах між сторонами справи виник спір щодо права позивача на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення 3 групи інвалідності в 2022 році.

Позивач вважає, що має право на виплату такої допомоги відповідно до п. 4 ч. 1 ст.97 Закону 580-VIII внаслідок встановлення 3 групи інвалідності у 2022 році, в той час як відповідач наполягає на тому, що за встановлену інвалідність 3 групи, позивач вже отримував одноразову грошову допомогу у 2013 році за аналогічними захворюваннями.

Таким чином для правильного вирішення цього спору належить встановити, чи можливе повторне нарахування та виплата одноразової грошової допомоги за встановлену таку ж саму групу інвалідності.

Як видно з матеріалів справи, позивач 13.08.2013 вже визнавався особою з інвалідністю 3 групи по діагнозу: Гіпертонічна хвороба II ст. 2 ступеню, ризик дуже високий, СН II А., діастолічний варіант, ФК II (два) за НYYА, Гіперліпідемія, про що свідчить лист Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи №399 від 25.11.2022, який наявний в матеріалах справи та отримав одноразову грошову допомогу в розмірі 74 890 грн, що підтверджується листом управління Служби безпеки України в Житомирській області від 22.09.2022 №57/3238.

За змістом доповідної записка начальника медичної служби Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області від 20.01.2023 інвалідність 3 групи позивачу встановлено 10.08.2022 внаслідок діагнозу: Гіпертонічна хвороба II ст. 3 ступеню, ризик дуже високий, СН II А. У той час, 13.08.2013 позивач оглянутий обласною МСЕК №2 та був визнаний особою з інвалідністю третьої групи по діагнозу: Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ступеню, ризик дуже високий, СН II А ст., діастолістичний варіант, ФК ІІ(два) за НУУА. Гіперліпідемія та 3 групу інвалідності позивач отримав за аналогічними захворюваннями.

Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, які затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (далі - Порядок № 4).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пунктом 8 розділу IV Порядку № 4 якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У контексті наведеного слід відмітити, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.

Як встановлено у ході судового розгляду, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності позивачем використано у 2013 році.

З 2013 року по теперішній час, вищу групу інвалідності позивачу не встановлено, що у свою чергу не дає йому права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, з урахуванням раніше виплаченої суми.

При цьому, як вже зазначалося, одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, тобто гарантованою державою один раз за встановлену інвалідність пов`язану із виконанням особою службових обов`язків, а тому суд вважає, що позивач не набув права на повторну виплату такої допомоги з підстав встановлення інвалідності 3 групи.

Разом з тим, суд не погоджується із твердженнями позивача про те, що за ним зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 3 групи інвалідності у 2022 році, оскільки при огляді у 2013 році не встановлювався відсоток втрати працездатності, такий відсоток встановлено лише в 2022 році та вважає за необхідне наголосити, що виплата одноразової грошової допомоги з підстав встановлення інвалідності та/або встановлення часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності не є самостійними та окремими підставами для виплати такої допомоги, так як визначальним для встановлення права на виплату одноразової грошової допомоги є не ступінь тяжкості ушкодження здоров`я, а рішення органу МСЕК про наявність такого ушкодження, яке викликало втрату працездатності або встановлення групи інвалідності.

Частиною статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд вважає, що відповідач при розгляді питання про призначення одноразової грошової допомоги діяв відповідно до п.4 Порядку №850.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог та відсутністю відомостей щодо витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 159, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Житомирській області (вул. Бориса Лятошинського, 5, м.Житомир,10014. ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 31 травня 2023 р.