Справа № 500/4520/22
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/4520/22 пров. № А/857/3140/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі №500/4520/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (головуючий суддя першої інстанції Дерех Н.В., місце ухвалення м. Тернопіль, дата складання повного тексту 20.01.2023),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №500/7390/21 від 02.12.2021, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 16.09.2021 №11/1/7347 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії, розрахунок заборгованості становить 150292,71 грн. Позивач є вдовою ОСОБА_2 , яка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду у Тернопільській області з заявою про виплату пенсії, донарахованої за життя її чоловіка. Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив їй, як правонаступнику, у здійснені відповідної виплати.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми пенсії в розмірі 150292 (сто п`ятдесят тисяч двісті дев`яносто дві) грн 71 коп., що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №500/7390/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсії у розмірі 150292 (сто п`ятдесят тисяч двісті дев`яносто дві) грн 71 коп., що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №500/7390/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт вказує на те, що згідно із частиною першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення встановленого законом про Держаний бюджет України. Відповідно до статті 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Разом з тим, сума заборгованості за рішенням суду обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та її виплата буде проведена після виділення коштів на ці витрати. Крім того, вказує, що позивачка помилково обрала спосіб захисту звернувшись із даним позовом до суду. З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 01.10.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила виплатити суми пенсії, що підлягали виплаті її померлому чоловіку, пенсіонеру з числа військовослужбовців ОСОБА_2 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №3515-3693/У-02/8-1900/22 позивача повідомлено про відмову у виплаті вказаних коштів. При цьому, відповідач зазначив про те, що у разі смерті заявника рішення суду у справі №500/7390/21 може бути повторно подано на виконання спадкоємцем разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником.

14.11.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повторно розглянути її заяву від 01.10.2022 про виплату суми пенсії, що підлягала виплаті ОСОБА_2 після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №500/7390/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Проте, листом відповідача №3908-4089/У-02/8-1900/22 позивачу відмовлено у виплаті вказаних коштів, зазначивши про те, що у разі смерті заявника, рішення суду у справі № 500/7390/21 може бути повторно подано на виконання спадкоємцем разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що оскільки позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Тернопільській області не пізніше шести місяців з дня смерті чоловіка, то відповідач зобов`язаний в силу приписів статті 61 Закону №2262-XІІ, виплатити позивачу суми нарахованої, але не виплаченої за життя ОСОБА_2 (померлому чоловікові позивача) суми пенсії в розмірі 150292 грн. 71коп, що підлягала виплаті померлому чоловікові після здійсненого йому перерахунку пенсії на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.12.2021. у справі № 500/7390/21.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), в редакції чинній на час відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення вказаних статей не зазнали змін і в редакції ЦК України, чинній на час звернення позивача із позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, в редакції чинній на час відкриття спадщини, (далі - Закон № 2262-XII) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частина 1). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (частина 3).

Отже, ЦК України не визначено строку, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Норми статті 52 Закону №1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, а лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 14.02.2019 у справі №2-а-2727/11/2209, від 07.03.2019 у справі №617/7748/12, від 08.08.2019 у справі №127/2-а-11792/11, від 05.08.2020 по справі № 673/393/19.

Отже, право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана.

Судом встановлено, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 у справі №500/7390/21, яке набрало законної сили за життя померлого ОСОБА_2 не виплачена.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив нарахування невиплаченої пенсії у сумі 150292,71 грн. Спору між сторонами щодо розміру нарахованої пенсії немає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що на виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив нарахування невиплаченої пенсії у сумі 150292,71 грн., спору між сторонами щодо розміру нарахованої пенсії немає, відповідно позивач згідно з частиною 1 статті 61 Закону № 2262-ХІІ, як дружина ОСОБА_2 , яка проживала з ним на день його смерті, має право на виплату їй неодержаних її чоловіком у зв`язку з його смертю нарахованої суми пенсії 150292,71 грн.

Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Щодо способу захисту порушеного права, то суд вважає за необхідним вказати, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникало б необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови у виплаті позивачці донарахованої пенсії померлого чоловіка та зобов`язання відповідача виплатити позивачці донараховану пенсію померлого чоловіка в сумі 150292,71 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі №500/4520/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький