Справа № 540/7894/21
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/7894/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про скасування та визнання протиправною постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області, в якій позивач просить суд: скасувати та визнати незаконною постанову Головного управління Держпраці у Херсонській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення 01.09.2021 року №2433/21/22//PPO//ДПС/ТД-ФС винесену у відношенні ФОП ОСОБА_1 у сумі 60000 (шістдесят) тисяч гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що справу, на підставі якої винесено оскаржувану позивачем постанову, прийнято без належного повідомлення позивача про дату, час та місце її розгляду, без присутності позивача, що є грубим порушенням п.п.6-8 Порядку № 509. Також позивач вказує, що зазначена у акті особа (зазначена як продавець) не підписувала акт перевірки, оскільки не погодилась з його висновками. Податківцями не встановлено особи, які були при проведенні перевірки. Інформація про таких осіб зазначено як «зі слів» та без перевірки паспорту, ідентифікаційного коду, водійського або іншого посвідчення, або будь-якого іншого документу, що може ідентифікувати особу (осіб).

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження.

05.01.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що під час проведення ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі фактичної перевірки кафе де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено, що підприємець використовує працю найманої особи, а саме ОСОБА_2 , який виконує обов`язки продавця, без оформлення трудових відносин. Відповідно до акту фактичної перевірки на момент перевірки 27.06.2021 року трудові відносини між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не оформлені, трудовий договір не укладався, повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_2 на роботу підприємцем до органів ДПС не надано.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, територіальна підсудність справ Херсонського окружного адміністративного суду визначена Одеському окружному адміністративному суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року справа призначена до розгляду судді Токмілової Л.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №540/7894/21 та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), зареєстрований, як фізична особа-підприємець.

27 червня 2021 року посадовими особами ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за результатами якої складено акт (довідку) фактичної перевірки №2233/21/22/РРО/ НОМЕР_1 від 29.06.2021 року (далі - акт перевірки).

Відповідно до акту перевірки у ході її проведення встановлено порушення позивачем вимог п.4 чт.24 КЗпП та Постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015 року, а саме: позивач допустив до роботи продавця ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин.

01.09.2021 року на підставі акту (довідки) фактичної перевірки №2233/21/22/РРО/ НОМЕР_1 від 29.06.2021 року відповідач прийняв постанову №2433/21/22//PPO//ДПС/ТД-ФС (далі - постанова про накладення штрафу) про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 60000 грн відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України за порушення ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України та Постанови КМУ «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015 року, в частині фактичного допуску до роботи працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 259 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗПП України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, частиною 2 статті 259 КЗПП України установлено, що податкові органи мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати контроль за додержанням законодавства про працю на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗПП України передбачено відповідальність у вигляді штрафу юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Стаття 265 КЗПП України має назву «Відповідальність за порушення законодавства про працю».

Частиною другою цієї статті в абзацах з другого по восьмий визначені випадки, коли юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу.

Згідно частин 3, 4 статті 265 КЗПП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом частин 5-8 статті 265 КЗПП України, у разі сплати юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, яка використовує найману працю, 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вручення постанови про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про працю, передбаченого цією статтею, така постанова вважається виконаною.

У разі виконання припису центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та усунення виявлених порушень, передбачених абзацами четвертим - шостим, дев`ятим частини другої цієї статті, у визначені приписом строки заходи щодо притягнення до відповідальності не застосовуються.

Штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Заходи щодо притягнення до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого абзацами другим, третім, сьомим, восьмим, десятим частини другої цієї статті, застосовуються одночасно із винесенням припису незалежно від факту усунення виявлених при проведенні перевірки порушень.

Частиною 4 статті 265 КЗПП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Порядку №509 (у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації (абзац 3 пункту 2);

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису (абзац 4 пункту 2);

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників (абзац 5 пункту 2);

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування (абзац 6 пункту 2);

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю (абзац 7 пункту 2).

Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Таким чином, зі змісту статті 265 КЗПП України видно, що роботодавці несуть відповідальність за використання найманої праці без оформлення трудових відносин у встановленому чинним законодавством порядку, тобто, без укладення трудового договору. При цьому, така відповідальність залежить від встановлення факту використання найманої праці.

Такі факти встановлюються при здійсненні нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю. Відповідно повноваження щодо здійснення контролю за додержанням законодавства про працю надані центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи, а також податковим органам в межах перевірок дотримання податкового законодавства.

При цьому абзацом 7 пункту 2 Порядку №509 визначено таку підставу для накладення штрафу, як акт перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

У даному випадку підставою для накладення штрафу слугував складений ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі акт фактичної перевірки №2233/21/22/РРО/ від 29.06.2021 року, у якому зафіксований факт використання позивачем праці неоформленого працівника (працівника, з яким не укладено трудовий договір).

У відповідності до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Отже, відповідно до наведених правових норм податковий орган наділений повноваженнями перевіряти оформлення трудових відносин з працівниками при здійсненні ним фактичної перевірки. Поряд з цим, акт перевірки органу ДПС є самостійною підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю.

Одночасно суд вважає доводи позивача про обов`язок відповідача повідомити про проведення перевірки безпідставними, адже у відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Оскільки предметом фактичної перевірки є виявлення, в тому числі неоформлених трудових відносин, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі правомірно не було попереджено ФОП ОСОБА_1 про проведення такої перевірки.

Щодо посилання позивача на те, що в акті перевірки контролюючим органом не було встановлено особу, яка була при проведенні перевірки, суд вважає їх безпідставними, так як акт перевірки фіксує в особі всі встановлені обставини на час її проведення, всі відомості, які можливо зафіксувати підлягають фіксуванню, а саме, що Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі мало перевірити самого позивача, а не продавця ОСОБА_2 .

В акті фактичної перевірки продавцем вказано ОСОБА_2 . При цьому, у п. 4.1. заперечень до акту зазначено «від надання будь-яких пояснень відмовився». Тобто, жодних зауважень щодо проведення перевірки на час такої перевірки не було.

Більше того, суд вказує, що серед додатків до акту перевірки наявна фото фіксація, яку позивач по справі не спростовує.

Суд також звертає увагу, що контролюючим органом направлено Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу від 20.07.2021 року за №2433/21/22/РРО//ДПС/ТД та Повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 20.07.2021 року за №01-09/1/1810 на адресу місця знаходження позивача, що підтверджується фіскальним чеком та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №516.

Згідно напису на рекомендованому повідомленні №516 позивач отримав вище зазначені документи 23.07.2021 року, що не спростовується позивачем, тобто останній був належним чином обізнаний про необхідність подання матеріалів, документів, доказів, що спростовують порушення законодавства про працю в строк до 25.07.2021 року.

25.08.2021 року до Головного Управління Держпраці у Херсонській області надійшов лист позивача з доданими документами, які на думку останнього спростовують порушення законодавства про працю, щодо оформлення трудових відносин між позивачем та продавцем ОСОБА_2 .

З доданих документів Позивачем, є Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається що ОСОБА_2 є Фізична особа-підприємець.

Як вбачається з акту фактичної перевірки та додатків до нього, ОСОБА_2 отримав направлення на фактичну перевірку від 25.06.2021 року №1238, №1239, що засвідчив власним підписом та зазначив що ОСОБА_2 є продавцем. Також ним здійснено розрахункову операцію та продано пиво на розлив вартістю 90 гривень, про що видано розрахунковий чек від 27.06.2021 року у якому продавцем зазначено ФОП ОСОБА_1 , тому слід підкреслити, що документи які були надані відповідачу не спростовують порушення законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 .

На момент фактичної перевірки, яка розпочалась 27.06.2021 року з 15 год. 47 хв. та під час закінчення 27.06.2021 року о 17 год. 20 хв. позивач не надав жодних документів які б свідчили про працевлаштування та повідомлення про прийняття на роботу працівника ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що відповідачем дотримано установлену Порядком №509 процедуру накладення штрафу, так як з матеріалів справи видно, що позивача своєчасно було ознайомлено про надходження акту фактичної перевірки, прийнято рішення про розгляд справи, призначено дату її розгляду і повідомлено про це позивача, якій також запропоновано було надати докази на спростування обставин порушення законодавства про працю.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Головне управління Держпраці у Херсонській області, приймаючи спірну постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №2433/21/22//PPO//ДПС/ТД-ФС від 01.09.2021 року, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а отже така постанова є правомірною.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про скасування та визнання протиправною постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.

.