Справа № 813/2654/18
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 813/2654/18 пров. № А/857/7402/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року з питань поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, головуючий суддя Осташ А.В., постановлена у м. Тернополі, повний текст якої складено 10.04.2023 року, у справі за адміністративним позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт", з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Львівської міської ради, на стороні відповідача ОСОБА_1 , Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про зобов`язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2021 року, у справі №813/2654/18 зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" привести об`єкт "Багатоквартирний житловий будинок на АДРЕСА_1 зі знесенням існуючої будівлі Шевченківського району м. Львова" у відповідність до містобудівних умов та обмежень, затверджених наказом департаменту містобудування від 28.04.2015 за №143, шляхом демонтажу 5-го поверху об`єкта будівництва з компенсацією витрат, пов`язаних із демонтажем 5-го поверху об`єкта за рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт".

Тернопільським окружним адміністративним судом 10.09.2021 року видано виконавчий лист №813/2654/18 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" привести об`єкт "Багатоквартирний житловий будинок на АДРЕСА_1 зі знесенням існуючої будівлі Шевченківського району м. Львова" у відповідність до містобудівних умов та обмежень, затверджених наказом департаменту містобудування від 28.04.2015 року за №143, шляхом демонтажу 5-го поверху об`єкта будівництва з компенсацією витрат, пов`язаних із демонтажем 5-го поверху об`єкта за рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт".

27 березня 2023 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові подала заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року в задоволенні заяви Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову постанову, якою подану заяву про поновлення терміну пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання повинен бути 3 роки, оскільки стягувач у виконавчому провадженні не є державним органом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу, вважає оскаржену ухвалу суду незаконною та повністю підтримав доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржену ухвалу суду законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З наведеного слідує, що правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, є наявність в особи поважних причин його пропуску.

Згідно змісту статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З матеріалів справи слідує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2021 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі №813/2654/18 - без змін.

Позивач в обґрунтування підстав для пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання засилається на несвоєчасне отримання виконавчого документу.

З матеріалів справи слідує, що із заявою про отримання виконавчого листа позивач вже звернувся до суду після того, як строк пред`явлення до виконання закінчився.

При цьому, позивач був ознайомлений із вказаним вище рішенням у справі, оскільки таке надсилалось на його адресу та було отримане останнім, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, з моменту отримання рішення у справі заявником, як стягувачем, не вживались заходи щодо звернення його до примусового виконання.

Жодних доказів про те, що існували об`єктивні обставини, що перешкоджали заявнику реалізовувати свої права стягувача, в тому числі й звернення до суду, матеріали справи не містять.

Колегія суддів наголошує на тому, що саме поважними причинами пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, вважаються об`єктивно непереборні обставини, які не залежали від волевиявлення особи, що звернулась із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та слугували дійсно істотними перешкодами чи труднощами в дотриманні нею строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, на що було правильно звернуто увагу судом першої інстанції.

Водночас, за даних обставин, наведені заявником обставини щодо підстав пропуску строку звернення до суду свідчать про несвоєчасність вчинення заявником дій з метою примусового виконання рішення суду, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено через власну бездіяльність, а матеріали справи та доводи заявника не містять об`єктивних та поважних причин пропуску зазначеного строку.

Крім цього, колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта про те, що стягувач у виконавчому провадженні не є державним органом, оскільки вказані обставини досліджувались Восьмим апеляційним адміністративним судом в постанові від 31.01.2023 року в даній справі.

З урахуванням викладеного, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні підстави для поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про поновлення терміну пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 376 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Львові залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року з питань поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №813/2654/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький

Повний текст постанови складено 31.05.2023 року.