Справа № 161/6178/23
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6178/23
Провадження № 2-а/161/162/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Літвака О.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Ліснічука Анатолія Вячеславовича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

19.04.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 09.04.2023 року щодо нього було винесено постанову серії ЕАС № 6803578 від 09.04.2023 року, якою його було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Згідно оскаржуваної постанови, йому інкриміновано порушення вимог п. 8.4 ПДР України за не виконання вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Вважає дану постанову не законною. Вказує, що він дійсно здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34, проте з метою висадки пасажирів. У свою чергу, будь-яких дорожніх знаків за напрямом його руху та дорожньої розмітки які б забороняли здійснення йому такого маневру не було. При цьому, дорожній знак 3.34, перед яким він зупинився, не має додаткової таблички, яка вказувала на зону його дії. Враховуючи наведене, просить суд оскаржувану постанову скасувати.

11.05.2023 року відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що оскаржувана постанова в повній мірі відповідає вимогам матеріального права та винесене із неухильним дотриманням норм процесуального права. Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення достовірно підтверджується відеозаписом з технічного приладу із портативного відеореєстратора інспектора. Вважає, що у позивач хоче уникнути відповідальності за вчинене, оскільки інспектором було враховано всі необхідні обставини під час розгляду справи, оскаржувану постанову було винесено відповідно до чинного законодавства, а той факт, що він не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє його від притягнення до відповідальності у випадку об`єктивної винуватості.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав із викладених у позові підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові та електронні докази, надані сторонами у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 09.04.2023 року інспектором роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капралом поліції Лісінчуком А.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 6803578, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 09.04.2023 року о 09:44 год., в м. Луцьку по вул. Кравчука, 38, керуючи транспортним засобом OPEL Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії даного знаку, чим порушив вимоги п. 8.4. «в» ПДР України.

Згідно пп. «в» п. 8.4. ПДР «заборонні знаки» запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» відноситься до категорії «Заборонні знаки» та забороняють зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Диспозицію ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В обгрунтування своїх заперечень щодо законності постанови та відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що жодних порушень вимог ПДР він не допустив.

Однак, з такими доводами позивача погодитися неможливо з огляду на наступне.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується відеозаписом export-r1brb з технічного приладу із портативного відеореєстратора Інспектора від 09.04.2023 року.

На вищевказаному відеозаписі зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 беззаперечно здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

В ході розгляду справи позивач стверджував, що він є працівником служби таксі та до того моменту, коли до нього підійшли поліцейські він здійснив висадку пасажира.

Проте такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із наданої ОСОБА_1 фототаблиці, останній здійснив висадку пасажира 09.04.2023 року о 09:40 год., проте факт його перебування в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» був зафіксований 09.04.2023 року о 09:44 год.

Наведене свідчить про ту обставину, що позивач після здійснення висадки пасажира ще певний час залишався в зоні дії означеного заборонного знаку без поважних на те причин, чим останній порушив вимоги пп. «в» п. 8.4. ПДР.

У свою чергу, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6803578 від 09.04.2023 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Щодо доводів позивач про необізнаність наявності на місці вчиненого ним правопорушення дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», то суд враховує рішення Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» відповідно до якого будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

На переконання суду, дії інспектора роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП капрала поліції Лісінчука А.В. при винесенні щодо відповідача оскаржуваної постанови у повній мірі відповідали вимогам матеріального права, правопорушення вчинене ОСОБА_1 підтверджене належними, допустимими та достатніми доказами.

Однак, з огляду на те, що дії позивача хоча і формально містять склад інкримінованого правопорушення, проте таке не становить значної суспільної небезпеки, носить особистісний характер, повторності вчинення такого діяння у нього немає.

Відтак, аналізуючи вищевказане, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що дії інспектора поліції призвели до переоцінки доказів, оскільки останнього можливо звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне змінити захід стягнення, визначений постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 6803578 від 09.04.2023 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, шляхом звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю та обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Волинській області капрала поліції Ліснічука Анатолія Вячеславовича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, визначений постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАС № 6803578 від 09.04.2023 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, шляхом звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю та обмежившись усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук