Справа № 420/4735/23
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4735/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці Держмитслужби №3-о від 06.02.2023 року, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 березня 2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, в якому позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Одеської митниці Держмитслужби від 06.02.2023 року №3-о, яким ОСОБА_1 буде припинено з 05.04.2023 року державну службу на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби звільнивши із займаної посади у зв`язку з реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби на підставі п.4 ч.1 ст.83 та п.1 ч.1, ч.5 ст.87 Закону України «Про державну службу» та п.1 ст.40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби з 06.04.2023 року;

- стягнути з Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.04.2023 року по день

ухвалення судового рішення;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління-начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби з 06.04.2023 та в частині стягнення з Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць без утримання податків й інших обов`язкових платежів;

- стягнути з Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі, яка буде сплачена ОСОБА_1 до закінчення судових дебатів, або в розмірі на підставі доказів, які будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі про це буде зроблена відповідна заява.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивачка зазначає, що наказом Одеської митниці Держмитслужби від 06.02.2023 року №3-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » буде припинено з 05.04.2023 року державну службу на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби звільнивши із займаної посади у зв`язку з реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Підставою видання наказу є: попередження про наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби, шляхом її приєднання до Державної митної служби України ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби від 12.10.2023 року, наказ Одеської митниці Держмитслужби від 04.01.2023 року № 1-ов «Про надання відпустки».

Позивачка вважає вищезазначений наказ незаконним, винесеним з порушенням норм

діючого законодавства України, і таким, що підлягає скасуванню.

Позивачка, зокрема, зазначає, що звільнення за п.1 ч. 1 ст.87 Закону України «Про Державну службу» може вважатися правомірним уразі встановлення факту того, що посаду було дійсно скорочено, тобто певна первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками більше не передбачена у структурі органу.

Тобто, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного

розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців фактично має призводити до скорочення займаної державним службовцем посади.

Верховний Суд у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.07.2020 року по справі №816/654/17 зазначив, що сама лише трансформація одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший без скорочення штату не є підставою для звільнення з публічної служби чи зміни істотних умов її проходження.

Скорочення штату та ліквідація певних посад може бути встановлена шляхом порівняння штатних розписів цієї юридичної особи до і після внесення змін у структуру.

Позивачка зазначає, що припинення функцій та завдань віднесених до відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби, які виконувались ОСОБА_1 у складі Одеської митниці Держмитслужби не відбулось.

Також, не відбулось зміни функціональних завдань та функцій відділу чи посадових

обов`язків за посадою у зв`язку зі зміною назви відділу.

З наведеного вбачається, що зміни структури та штатного розпису в Одеській митниці Держмитслужби, фактично не стосувались відділу у якому працювала позивачка, оскільки змінилась лише назва відділу. Практично всі працівники відділу управління персоналом, кадрового забезпечення адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби були переведені на аналогічні перейменовані посади до відділів.

Позивачка зазначає, що 22.11.2021 року Одеською митницею Державної митної служби відповідно до наказу №398 оголошений конкурс на зайняття вакантної посади державної служби категорії «Б» в Одеській митниці - начальника відділу персоналу, організації конкурсів персоналу та адаптації управління по роботі з персоналом Одеської митниці. Дата публікації закриття вакансії 30.12.2021 року.

Позивачка посилається на те, що у відповідача була можливість виконати норми закону, передбачені частиною третьою статті 87 Закону України «Про Державну службу», а саме перевести позивачку на посаду у перейменованому відділ, яка є ідентичною посаді, що обіймала позивачка, відповідала кваліфікаційним навичкам позивачкт, досвіду роботи та має відповідну категорію. При цьому відповідач не повідомив позивачку про наявність вимог, яким не відповідала би позивачка та/або не надав інших пояснень щодо того, чому вказана вище посада не була запропонована позивачці.

Таким чином, позивачка вважає, що відповідач вибірково підійшов до процедури вивільнення працівників, пропонуючи новоутворені вакансії одним службовця та утримуючись від такого пропонування іншим.

Вибірковий підхід суперечить одному із принципів здійснення державної служби, про

який йдеться у пункті 7 частини першої статті 4 Закону України «Про Державну службу», в силу якого - державна служба здійснюється з дотриманням принципу забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження.

Позиція Одеської митниці, обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що Одеською митницею Держмитслужби вжито всіх передбачених Законом України «Про державну службу» заходів щодо забезпечення працевлаштування працівника під час проведення реорганізації державного органу та Порядком фіксації доведення інформації або документів до відома державного службовця шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1042.

Відповідач зазначає, що Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивачки, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

27 березня 2023 року від Одеської митниці до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 9390/23).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року в задоволенні клопотання Одеської митниці про розгляд в порядку загального позовного провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

21 квітня 2023 року від Одеської митниці до суду надійшли письмові пояснення (вхід. № 12711/23).

26 квітня 2023 року від представника позивачки до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вхід. №13167/23), які були залучені судом до матеріалів справи.

01 травня 2023 року від представника позивачки до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕС/4157/23).

04 травня 2023 року від представника позивачки до суду надійшли додаткові пояснення у справі (вхід. № ЕС/4307/23).

09 травня 2023 року від Одеської митниці до суду надійшли додаткові письмові пояснення (вхід. № 14874/23).

Станом на 31 травня 2023 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивачки та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

З 07.08.2020 року ОСОБА_1 відповідно до наказу Одеської митниці Держмитслужби №583-о від 06.08.2020 року займала посаду - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби.

Наказом Одеської митниці Держмитслужби від 22.12.2021 року №785-о (зі змінами внесеними наказами Одеської митниці Держмитслужби від 29.12.2021 року №793-о, від 06.01.2022 року №2-о) припинено з 06.01.2022 року ОСОБА_1 державну службу на посаді заступниці начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби звільнивши із займаної посади у зв`язку з реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби на підставі п.4 ч.1 ст.83 та п.1 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу» та п.1 ст.40 КЗпП України.

Наказом Одеської митниці Держмитслужби від 10.10.2022 року №14-о на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 року щодо негайного виконання рішення суду у справі №420/2792/22 суду в частині поновлення ОСОБА_1 , з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року про виправлення описки у судовому рішенні, скасовано наказ Одеської митниці Держмитслужби

від 22.12.2021 року №785-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 та від 06.01.2022 року №2-о «Про внесення змін до наказу Одеської митниці Держмитслужби від 22.12.2022 року №2785-0» та поновлено ОСОБА_1 з 10.01.2022 року на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби.

Зокрема, даним наказом було визначено ОСОБА_1 приступити до виконання обов`язків за посадою з 11.10.2022 року, про що позивачці було повідомлено листом №7.10-5/12/10/131 від 11.10.2022 року.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 11.10.2022 року, згідно наказу Одеської митниці Держмитслужби №10-ов від 11.10.2022 року, ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати на 59 календарних днів з 11 жовтня по 08 грудня 2022 року, про що позивачку повідомлено листом від 14.10.2022 року №7.10-5/12/10/134 з одночасним надісланням копії наказу про надання відпустки. Крім того, даним листом позивачці, у зв`язку із реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби шляхом її приєднання до Державної митої служби України, було надіслано попередження про можливе наступне звільнення з одночасним запропонуванням вакантних посад в Одеській митниці відповідно до частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Так, лист Одеської митниці від 14.10.2022 року №7.10-5/12/10/134 разом з вищезазначеними додатками було надіслано на електронну адресу ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним скріншотом, що міститься в матеріалах особової справи ОСОБА_1

05.12.2022 року працівниками Одеської митниці Держмигслужби було складено Акт, яким було засвідчено отримання 02.12.2022 року з електронної скриньки - ІНФОРМАЦІЯ_1 . на електронну скриньку управління по роботі з персоналом Одеської митниці попередження про можливе наступне звільнення ОСОБА_1 - заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового

забезпечення Одеської митниці Держмитслужби, з відмітками про ознайомлення та відмовою від запропонованих посад.

Згідно наказу Одеської митниці Держмитслужби від 06 грудня 2022 року №13-ов позивачці було надано щорічну основну відпустку терміном 27 календарних днів з 10 січня 2022 року по 09.01.2023 року, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04.11.2022 року.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 05 січня 2023 року, наказом митниці від 04 січня 2023 року №1-в, ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати терміном 90 днів з 05 січня 2023 року по 04 квітня 2023 року.

У зв`язку з відмовою 02.12.2022 року від запропонованих посад, а також наявністю можливості запропонування інших посад з урахування професійної підготовки та професійної компетентності листом Одеської митниці від 27.01.2023 року №7.10-1/12-01/10/1313 ОСОБА_1 було запропоновано список вакантних посад (49 вакансій) в Одеській митниці станом на 27.01.2023 року. Даний лист був надісланий на електронну адресу ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ., що підтверджується відповідним скріншотом та протоколом доведення інформації або документів до відома державного службовця від 27.01.2023 року.

Відповідь на вказаний лист, ОСОБА_1 не надала.

Відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону України «Про державну службу», Одеською митницею Держмитслужби підготовлено наказ від 06.02.2023 року №3-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого 05.04.2023 року (перший робочий день після завершення відпустки) припинено державну службу ОСОБА_1 та звільнено її із займаної посади заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби.

Листом Одеської митниці Держмитслужби від 06.02.2023 року позивачці було надіслано наказ Одеської митниці Держмитслужби від 06.02.2023 року №3-о та повідомлено, що відповідно до вищезазначеного наказу, 05.04.2023 року, в перший робочий день після закінчення відпустки, їй буде припинено державну службу на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби у зв`язку із реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби, наданням 02.12.2022 року незгоди на переведення на запропоновані посади під час попередження про можливе наступне звільнення, ненаданням відповіді за результатами розгляду листа Одеської митниці від 27.01.2023 року №7.10-1/12-01/10/1313 «Щодо запропонування посад».

Даним листом позивачку проінформовано, щодо звернення до Одеської митниці для внесення відповідного запису до трудової книжки, яка перебуває у ОСОБА_1 , зокрема зазначено, що до дня фактичного звільнення, у разі наявності інших вакантних посад з урахуванням професійної підготовки та професійних компетентностей вони будуть запропоновані.

Надіслання даного листа на електронну адресу позивачки підтверджується відповідним скріншотом та протоколом про доведення до ОСОБА_1 наказу Одеської митниці від 06.02.2023 року №3-о.

У зв`язку з появою вакантних посад рівнозначних займаній ОСОБА_1 посаді, листом Одеської митниці від 31.03.2023 року №7.10-1/12-01/10/5856 «Про надсилання переліку вакантних посад» на її електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено перелік наявних вакантних посад в Одеській митниці, призначення на які здійснюється керівником митниці. Перелік містив 50 вакантних посад, серед яких 4 посади категорії «Б», рівнозначні займаній посаді ОСОБА_1 , що підтверджується копією листа, протоколом про доведення інформації та скріншотом, наявних в матеріалах справи.

Листом Одеської митниці Держмитслужби від 31.03.2023 року №7.10-5/12-01/10-18 «Щодо переведення» ОСОБА_1 проінформовано про надсилання їй зазначеного вище листа Одеської митниці та наголошено, що у разі надання згоди на призначення на обрану з переліку посаду, наказ Одеської митниці Держмитслужби від 06.02.2023 року №3-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » буде скасовано, що підтверджується копією листа, протоколом про доведення інформації та скріншотом, наявними в матеріалах справи.

Судом встановлено, що на жодний із зазначених листів ОСОБА_1 не відповіла, про надання згоди чи відмову від запропонованих посад керівництво митниці не повідомила.

Судом встановлено, що 05.04.2023 року, в перший робочий день після завершення відпустки та день звільнення відповідно до наказу Одеської митниці Держмитслужби від 03.02.2023 року №3-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 на роботі була відсутня, про причини своєї відсутності не інформувала, на телефонні дзвінки керівництва Одеської митниці Держмитслужби та начальника управління по роботі з персоналом Одеської митниці ОСОБА_2 не відповідала, що підтверджено наявними в матеріалах справи скріншотами телефонних дзвінків, копіями актів від 05.04.2023 року про відсутність на робочому місці та про відсутність відповіді.

У зв`язку з цим, Одеською митницею Держмитслужби 05.04.2023 року позивачці було

направлено лист №7.10-5/12-01/10/19 з повторною інформацією щодо припинення ОСОБА_1 державної служби на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби та пропозицією звернутися до управління по роботі з персоналом Одеської митниці для внесення відповідного запису до трудової книжки, що підтверджується копією листа,

протоколом про доведення інформації від 05.04.2023 року та скріншотом, які наявні в матеріалах справи.

Позивачка, не погоджуючись з прийнятим наказом, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до Конституції України, Україна є правовою державою (ст.1) та в ній визнається принцип верховенства права (ст.8 Конституції). Визначальним принципом верховенства права є невичерпність прав людини і основних свобод.

На підставі ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

На підставі ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу» дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

У постанові від 17.02.2015 року №21-8а15 Верховний Суд України висловив правову позицію, що у відносинах публічної служби пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство треба застосовувати у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

Таким чином, до даних правовідносин застосовуються норми Закону України «Про державну службу», які мають пріоритет над положеннями трудового законодавства, а також Митний кодекс України.

Відповідно до статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статі 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 5 Закону України «Про державну службу» відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу» державна служба може припинятись за ініціативою суб`єкта призначення.

Положеннями статті 87 передбачено, що підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структура або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Відповідно до статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Постановою Кабінету міністрів України від 30.09.2020 року №895 реорганізовано органи Державної митної служби шляхом їх приєднання до Державної митної служби. Згідно з Переліком територіальних органів Державної митної служби, що реорганізовується викладеним в Додатку до зазначеної вище постанови КМУ віднесено Одеську митницю Держмитслужби. У частині 2 пункту 2 відповідної постанови назначено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійсненням заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Постановою Кабінету міністрів України від 19.10.2020 року №460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» створено територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України за переліком згідно додатку в тому числі і Одеську митницю.

05.11.2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис №011072181 про рішення

засновників (учасників) юридичних осіб або уповноважених ними органу щодо припинення

Одеської митниці Держмитслужби як юридичної особи в результаті її реорганізації.

На даний момент Одеська митниця Держмитслужби () знаходиться в стані припинення.

03.12.2020 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис №010086387 зареєстровано Одеську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України ().

Як вже зазначалось вище відповідно до положень Кодексу законів про працю (стаття 40) та Закону України «Про державну службу» (статті 5, 83, 87) державна служба може бути припинена, а трудовий договір розірваний за ініціативою роботодавця в разі реорганізації державного органу (підприємства).

Відповідно до частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу» суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пункту 1 та 1.1 частини 1 цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Дана норма була дотримана відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах особової справи ОСОБА_1 доказами.

Статтею 9 Закону України «Про державну службу» визначено порядок доведення до відома державного службовця інформації або документів. Відповідно до частини 1 зазначеної статті доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом вище, ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про наступне звільнення (припинення державної служби) у зв`язку із реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби шляхом приєднання до Державної митної службі Україні. Запропоновані усі наявні вакантні посади в Одеській митниці від яких позивачка відмовилась.

Зокрема, як встановлено судом, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 11.10.2022 року, згідно наказу Одеської митниці Держмитслужби №10-ов від 11.10.2022 року, ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати на 59 календарних днів з 11 жовтня по 08 грудня 2022 року, про що позивачку повідомлено листом від 14.10.2022 року № 7.10-5/12/10/134 з одночасним надісланням копії наказу про надання відпустки. Крім того, даним листом позивачці, у зв`язку із реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби шляхом її приєднання до Державної митої служби України, було надіслано попередження про можливе наступне звільнення з одночасним запропонуванням вакантних посад в Одеській митниці відповідно до частини 3 статті 87 Закону України «Про державну службу».

Так, лист Одеської митниці від 14.10.2022 року №7.10-5/12/10/134 разом з вищезазначеними додатками було надіслано на електронну адресу ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним скріншотом, що міститься в матеріалах особової справи ОСОБА_1

05.12.2022 року працівниками Одеської митниці Держмигслужби було складено Акт, яким було засвідчено отримання 02.12.2022 року з електронної скриньки - ІНФОРМАЦІЯ_1 . на електронну скриньку управління по роботі з персоналом Одеської митниці попередження про можливе наступне звільнення ОСОБА_1 - заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби, з відмітками про ознайомлення та відмовою від запропонованих посад.

У зв`язку з відмовою 02.12.2022 року від запропонованих посад, а також наявністю можливості запропонування інших посад з урахування професійної підготовки та професійної компетентності листом Одеської митниці від 27.01.2023 року №7.10-1/12-01/10/1313 ОСОБА_1 було запропоновано список вакантних посад (49 вакансій) в Одеській митниці станом на 27.01.2023 року. Даний лист був надісланий на електронну адресу ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ., що підтверджується відповідним скріншотом та протоколом доведення інформації або документів до відома державного службовця від 27.01.2023 року. Відповідь на вказаний лист, ОСОБА_1 не надала.

Листом Одеської митниці Держмитслужби від 06.02.2023 року позивачці було надіслано наказ Одеської митниці Держмитслужби від 06.02.2023 року №3-о та повідомлено, що відповідно до вищезазначеного наказу, 05.04.2023 року, в перший робочий день після закінчення відпустки, їй буде припинено державну службу на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби у зв`язку із реорганізацією Одеської митниці Держмитслужби, наданням 02.12.2022 року незгоди на переведення на запропоновані посади під час попередження про можливе наступне звільнення, ненаданням відповіді за результатами розгляду листа Одеської митниці від 27.01.2023 року №7.10-1/12-01/10/1313 «Щодо запропонування посад».

Даним листом позивачку проінформовано, щодо звернення до Одеської митниці для внесення відповідного запису до трудової книжки, яка перебуває у ОСОБА_1 , зокрема зазначено, що до дня фактичного звільнення, у разі наявності інших вакантних посад з урахуванням професійної підготовки та професійних компетентностей вони будуть запропоновані. Надіслання даного листа на електронну адресу позивачки підтверджується відповідним скріншотом та протоколом про доведення до ОСОБА_1 наказу Одеської митниці від 06.02.2023 року №3-о.

У зв`язку з появою вакантних посад рівнозначних займаній ОСОБА_1 посаді, листом Одеської митниці від 31.03.2023 року №7.10-1/12-01/10/5856 «Про надсилання переліку вакантних посад» на її електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено перелік наявних вакантних посад в Одеській митниці, призначення на які здійснюється керівником митниці. Перелік містив 50 вакантних посад, серед яких 4 посади категорії «Б», рівнозначні займаній посаді ОСОБА_1 , що підтверджується копією листа, протоколом про доведення інформації та скріншотом, наявних в матеріалах справи.

Листом Одеської митниці Держмитслужби від 31.03.2023 року №7.10-5/12-01/10-18 «Щодо переведення» ОСОБА_1 проінформовано про надсилання їй зазначеного вище листа Одеської митниці та наголошено, що у разі надання згоди на призначення на обрану з переліку посаду, наказ Одеської митниці Держмитслужби від 06.02.2023 року №3-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » буде скасовано, що підтверджується копією листа, протоколом про доведення інформації та скріншотом, наявними в матеріалах справи.

Судом встановлено, що на жодний із зазначених листів ОСОБА_1 не відповіла, про надання згоди чи відмову від запропонованих посад керівництво митниці не повідомила.

Крім того, суд наголошує, що посада начальника відділу представництва інтересів митниці у судах юридичного управління Одеської митниці, на яку посилається позивачка в письмових поясненнях пропонувалася відповідачем ОСОБА_1 листом від 31.03.2023 року №7.10-1/12-01/10/5856.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Одеською митницею та Одеською митницею Держмитслужби було вжито всіх передбачених Законом України «Про державну службу» заходів щодо забезпечення працевлаштування працівника під час проведення реорганізації державного органу та Порядком фіксації доведення інформації або документів до відома державного службовця шляхом використання засобів телекомунікаційного зв`язку, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1042.

Відносно тверджень позивачки щодо її тривалого стажу роботи, суд зазначає наступне. Як встановлено судом, за час перебування на посадах в Одеській митниці Держмитслужби (начальник відділу професійної підготовки та розвитку персоналу управління кадрового забезпечення та розвитку персоналу, начальник відділу професійної підготовки та розвитку персоналу управління кадрового забезпечення, заступник начальника управління - начальник відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення) за період з 21.07.2020 року по 06.01.2022 року (535 календарних днів з урахуванням вихідних та святкових) ОСОБА_1 фактично була присутня на роботі лише 134 календарні дні (з урахуванням вихідних та святкових), що складає 25% календарних днів зазначеного періоду.

За час перебування ОСОБА_1 на посаді після поновлення на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 року у справі № 420/2792/22, з 11.10.2022 року по 05.04.2023 року, вона жодного разу не з`явилась до митниці у зв`язку з перебуванням у відпустках, наданих на підставі її письмових заяв, а саме: з 11.10.2022 року по 08.12.2022 року тривалістю 59 календарних днів - у відпустці без збереження заробітної плати відповідно до п.7 ст.25 Закону України «Про відпустки» (наказ Одеської митниці Держмитслужби від 11.10.2022 року №10-ов); з 09.12.2022 року по 04.01.2023 року тривалістю 27 календарних днів - у відпустці, наданій відповідно до статті 10 Закону України «Про відпустки» (наказ Одеської митниці Держмитслужби від 06.12.2022 року № 13-ов); з 05.01.2023 року по 04.04.2023 року тривалістю 90 календарних днів - у відпустці, яка надана відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (наказ Одеської митниці Держмитслужби від 04.01.2023 №1-ов).

Крім того, як встановлено судом, після виконання Одеською митницею зазначеного рішення суду, яке допущене до негайного виконання, зокрема, в частині поновлення на посаді, від ОСОБА_1 надійшло звернення від 11.10.2022 року (вх. Одеської митниці Держмитслужби № 101/10 від 11.10.2022 року), в якому було зазначено, що вона не подавала заяву про поновлення її на посаді заступника начальника управління - начальника відділу управління персоналом, кадрового забезпечення, адаптації та організації конкурсів персоналу управління кадрового забезпечення Одеської митниці Держмитслужби та не повідомляла про готовність приступити до виконання обов`язків.

У цій заяві ОСОБА_1 також наголосила, що в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації. 04 березня 2022 року рішенням Ради Європи (ЕС) 2022/382 у зв`язку з масовим напливом переміщених осіб з України в розумінні 5 Директиви 2001/55/ЕС вводиться режим тимчасового захисту для громадян України. Метою тимчасового захисту є швидка інтеграція українців у європейському суспільстві, забезпечення їм можливості реалізації основоположних прав людини, таких як житло, їжа, освіта, лікування, праця, соціальна допомога, а також розподіл підтримки переміщених осіб між Україною та Європейським Союзом.

Також, ОСОБА_1 повідомила, що продовжує перебувати за межами України, під захистом іншої Європейської держави через постійну загрозу нанесення ракетних ударів по території Одеської області ворожими збройними силами, що свідчить про наявність реальної загрози життю та здоров`ю її малолітньої дитини та матері похилого віку.

В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2022 року №440 «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану» установлено, що робота державних службовців та працівників державного органу за межами України допускається лише у разі службового відрядження, оформленого в установленому порядку.

Крім того, судом приймаються до уваги твердження відповідача відносно того, що військова агресія проти України не виключає можливості надання Одеською митницею роботи, враховуючи, що в окремих підрозділах митниці в рази збільшився обсяг роботи після введення в Україні воєнного стану. Так, фактична чисельність Одеської митниці станом на 05.04.2023 року становила 1219 осіб. А з 05.12.2022 року жоден з підрозділів Одеської митниці не перебуває в простої відповідно до наказу Державної митної служби України від 29.11.2022 року №522 «Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 24.02.2022 №113».

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що Одеська митниця, приймаючи спірний наказ діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивачки, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. При цьому згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

При вирішення спору, суд виходить із передбаченого ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку оскаржуваний наказ Одеської митниці відповідає ознакам правомірного рішення і судом не встановлено підстав для визнання його протиправним та скасування. Наведені ж стороною позивачки доводи щодо неправомірності вказаного наказу судом відхиляються як безпідставні та необґрунтовані.

На підставі викладених обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що в даних спірних відносинах Одеська митниця при винесенні оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 з державної служби діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Таким чином, матеріалами справи підтверджена правомірність оскаржуваного наказу про звільнення позивачки з митної служби.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачкою в ході судового розгляду справи не доведено неправомірність оскаржених наказів.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

В ході судового розгляду відповідач обґрунтував правомірність звільнення позивачки зі служби належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства. Наведені ж позивачкою доводи судом визнані неспроможними та необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування наказу Одеської митниці Держмитслужби №3-о від 06.02.2023 року, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Одеська митниця Держмитслужби (вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.