Справа № 160/18040/22
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» до Новомосковського відділу по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
11 листопада 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Новомосковського відділу по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області стосовно ТОВ «ПІК ВАД», а саме нездійснення заходів щодо списання безнадійного податкового боргу; зобов`язати Новомосковський відділ по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області списати податковий борг ТОВ «ПІК ВАД» в сумі 16 667,83 грн. 83 коп. як безнадійний; стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «ПІК ВАД» понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 року адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позовна заява була подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив та зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» з 27.04.2005 року перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/2706/15 від 12.03.2015 року, яка набрала законної сили 12.05.2015 року, адміністративний позов Новомосковської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто податковий борг з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» на користь держави у сумі 14 582,82 грн.
Вказаний податковий борг станом на час розгляду справи позивачем не погашено (не сплачено).
08.06.2022 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 455-25-1305-0423 про опис майна у податкову заставу, яким здійснено опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД».
02.09.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» до податкового органу направлена заява про надання інформації.
Вважаючи протиправною бездіяльність податкового органу щодо не списання безнадійного податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» позивач звернувся до суду за захистом порушеного права з даною позовною заявою.
Перевіряючи правомірність дій (бездіяльності) податкового органу, суд виходить з наступного.
Статтею 67 Конституції України на кожного покладено обов`язок сплачувати податки і збори у порядку та розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
За визначенням наведеним в підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з підпунктами 101.2.1- 101.2.6 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України під терміном "безнадійний" розуміється: податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку; податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу; податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин); податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду; податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.
У спірному випадку, як на підставу для визнання податкової заборгованості безнадійною, позивач посилається на те, що відносно вказаного податкового боргу минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
З аналізу вищевикладених норм права випливає, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.
У такому разі контролюючий орган вживає заходи з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).
При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.
У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5, 101.2.6 пункту 101.2 статті 101 ПК України.
В даному випадку, сума податкового боргу у розмірі 16 667, 83 грн. (враховуючи наявну переплату 12,25 грн.), про списання якої просить позивач, утворилась внаслідок несплати позивачем самостійно задекларованих податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб терміном виникнення 30.06.2014 року по наступним термінам сплати: 30.06.2014 року у розмірі 2085,01 грн., 30.07.2014 року у розмірі 2085,01 грн., 30.08.2014 року у розмірі 2085,01 грн., 30.09.2014 року у розмірі 2085,01 грн., 30.10.2014 року у розмірі 2085,01 грн., 30.11.2014 року у розмірі 2085,01 грн., 30.12.2014 року у розмірі 2085,01 грн., 30.01.2015 року у розмірі 2085,01 грн.
При цьому, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/2706/15 від 12.03.2015 року, яка набрала законної сили 12.05.2015 року, адміністративний позов Новомосковської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто податковий борг з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» на користь держави у сумі 14 582,82 грн.
Суд зазначає, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом були досліджені обставини виникнення та умови узгодженості грошового зобов`язання щодо плати за землю (орендна плата за 2014 рік) за задекларованими зобов`язаннями по термінам сплати 30.06.2014р. у розмірі 2085,01 грн., 30.07.2014р. у розмірі 2085,01 грн., 30.08.2014р. у розмірі 2085,01 грн., 30.09.2014р. у розмірі 2085,01 грн., 30.10.2014р. у розмірі 2085,01 грн., 30.11.2014р. у розмірі 2085,01 грн., 30.12.2014р. у розмірі 2085,01 грн., які сплачені не були та з урахуванням існуючої переплати сума боргу складала 14 582,82 грн.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 17.02.2022 року у справі№ 820/6713/17.
Суд зазначає, що положеннями пункту 102.4 Податкового кодексу України прямо передбачено те, що якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним. При цьому, положення вказаної норми права не містять будь-яких застережень відносно встановлення правила погашення податкового боргу, у тому числі щодо необхідності завершення контролюючим органом усієї процедури погашення податкового боргу у межах строків, визначених ст.102 Податкового кодексу України.
Також, положення п.102.4 Податкового кодексу України не містять застережень щодо їх застосування в залежності від підстав виникнення податкового боргу.
Щодо частини позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність податкового органу та зобов`язання по списанню податкового боргу з орендної плати за землю в розмірі 2085,21 суд. зазначає наступне.
Згідно з приписами статті 102 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
В даному випадку, відповідачем не доведено, а судом не встановлено те, що податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 2085,01 грн. терміном сплати 30.01.2015 року був стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
Враховуючи зазначене, податковий борг з орендної плати з юридичних осіб ( ККДБ 18010600) у сумі 2085,01 грн. терміном сплати 30.01.2015 року є безнадійним з огляду на приписи пункту 3 частини 2 статті 101 Податкового кодексу України та підлягав списанню податковим органом.
Пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України встановлено щоквартальне здійснення списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577 затверджено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок № 577).
Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку №577 визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 3.1 Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
Пунктом 3.2 Порядку № 577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.
За приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577, у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.
З системного аналізу наведених норм вбачається, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.
При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку №577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.
Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 4 вересня 2018 року у справі №813/4430/16, від 9 липня 2019 року у справі №0240/2269/18-а, від 4 вересня 2018 року у справі №813/4430/16, від 23 грудня 2019 року у справі №813/3277/18.
Враховуючи наявність у позивача податкового боргу, який має ознаки безнадійного, податковий орган допустив протиправну бездіяльність щодо не розгляду питання та неприйняття відповідного рішення щодо визнання податкового боргу у сумі 2085,01 грн. безнадійним та його списання, а належним способом захисту в даному випадку буде зобов`язання відповідача списати податковий борг у сумі 2085,01 грн. як безнадійний.
Оскільки, борг позивача є безнадійним, а контролюючим органом була проявлена протиправна бездіяльність в частині своєчасного списання останнього відповідно до положень Порядку №577, можливість прийняття відповідачем альтернативного рішення у законодавстві відсутня, то зобов`язання відповідача списати такий безнадійний борг є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За приписами частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн., відповідно квитанції до платіжної інструкції № 39379699 від 08.11.2022 року.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 310,37 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача.
Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нездійснення заходів по списанню безнадійного податкового боргу в сумі 2085,01 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД».
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області списати податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» в сумі 2085,01 грн. як безнадійний.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-інжинірингова компанія «ВАД» судовий збір у розмірі 310,37 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська