Справа № 160/10184/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 травня 2023 року Справа №160/10184/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) матеріали справи №160/10184/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 20.02.2023 № 101 про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 196 о/с від 27.02.2023 Департаменту патрульної поліції про звільнення інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 27.02.2023;

- стягнути за рахунок державних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 27.02.2023 по день фактичного розрахунку;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі (службі) та виплати заробітної плати за один місяць.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Зобов`язано ОСОБА_1 привести текст позовної заяви у належний стан та виправити помилку у прохальній частині позову та надати відповідний виправлений примірник до суду та відповідачу.

Вказаною ухвалою судом з метою встановлення дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом витребувано від Департаменту патрульної поліції, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії:

- доказів ознайомлення позивача з наказами № 101 від 20.02.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та № 196о/с від 27.02.2023 про звільнення зі служби в поліції;

- матеріалів службового розслідування, особистої справи в частині відомостей щодо характеристики позивача, а також усіх документів, що покладені в основу прийняття оскаржуваних рішень.

Так. 25.05.2023 позивачем на виконання ухвали суду подано позовну заяву з коректним викладом змісту позовних вимог.

Також 25.05.2023 від відповідача надійшли заперечення на заяву про поновлення строку звернення до суду, витребувані судом докази щодо ознайомлення позивача з наказами № 101 від 20.02.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та № 196о/с від 27.02.2023 про звільнення зі служби в поліції.

Обґрунтовуючи подані заперечення відповідач зазначив, що позивач із вищевказаними наказами ознайомився 27.02.2023, а тому з огляду на положення ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України мав право на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення до 14.03.2023. Будь-яких доказів неможливості подання ним позову у визначений для оскарження строк, тобто у період з 27.02.2023 по 14.03.2023, позивачем не надано. Відповідач, також наголосив, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 у справі № 160/5649/23 за результатами розгляду заяви позивача про поновлення пропущеного процесуального строку вказані останнім підстави для поновлення такого строку визнані неповажними, а первісна позовна заява з аналогічними позовними вимогами залишена без розгляду. Вказана ухвала суду позивачем у визначеному КАС України порядку не оскаржена та набрала законної сили. Отже, строк звернення до суду з даною позовною заявою пропущений без поважних причин, підстави його пропуску вже отримали відповідну оцінку суду, висновки якого в апеляційному порядку не оскаржувались. Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами, а сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. З огляду на викладене просив заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою залишити без задоволення, а позовну заяву - без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, виходить з наступного.

Ухвалою від 17.05.2023 суд дійшов висновку, що у контексті даного спору застосуванню підлягає Дисциплінарний статут НП України, що затверджений Законом України і яким передбачені порядок та строки оскарження дисциплінарного стягнення.

Законодавцем внесено зміни до Дисциплінарного статуту НП України в період дії воєнного стану, зокрема, абзацом 1 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тобто цим пунктом охоплено такі види дисциплінарних стягнень, як зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність.

Абзацом 2 частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту НП України визначено, що у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Тобто, такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби мають бути реалізовані шляхом видання наказу по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення, як це передбачено частиною третьою статті 22 Дисциплінарного статуту НП України.

Таким чином, законодавець пов`язав виникнення права на оскарження застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення, та обчислення строку на таке оскарження - з моменту ознайомлення з наказом по особовому складу.

Відповідно до матеріалів справи, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Предметом позову є наказ Департаменту патрульної поліції від 20.02.2023 № 101 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказ № 196 о/с від 27.02.2023 про звільнення зі служби в поліції.

Дослідивши долучені відповідачем на виконання ухвали суду докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до розписки, позивачем 27.02.2023 у відділі кадрового забезпечення управління патрульної поліції в Дніпропетровські області Департаменту патрульної поліції в день звільнення 27.02.2023 отримано витяг з наказу про звільнення № 196о/с від 27.02.2023.

Крім того, відповідно до відміток, які міститься на копіях наказу про звільнення № 195 о/с від 27.02.2023 та від 20.02.2023 № 101 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, з вказаними наказами позивач ознайомлений та копії останніх отримав 27.02.2023.

З огляду на викладене позивач з вказаним наказом про звільнення ознайомлений при його отриманні у відділі кадрового забезпечення 27.02.2023 та з 28.02.2023 мав 15 днів на його оскарження.

До суду з даним позовом позивач вперше звернувся 22.03.2023 (справа № 160/5649/23), тобто з пропуском 15-денного строку звернення до суду, передбаченого Дисциплінарним статутом НП України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 у справі № 160/5649/23 позовну заяву залишено без розгляду.

У подальшому 12.05.2023 позивач повторно звернувся до суду з даним позовом.

До позовної заяви позивачем долучено заяву про поновлення строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, що вплинуло на здійснення судочинства. Крім того, позивач зазначив, що не був обізнаний про зміни внесені до Дисциплінарного статуту НПУ, а тому вважав, що має місячний строк на звернення до суду з даним позовом. У період з 03.03.2023 по 12.03.2023 займався допомогою постраждалим від збройної агресії країни окупанта із благодійним фондом "Люди об`єднані Україною" у прифронтових містах (долучено відповідну довідку) та повернувшись почав шукати адвоката для отримання правничої допомоги. Тому, не маючи юридичної освіти, а також через вищезазначені обставини не мав змоги своєчасно звернутися за відновленням своїх порушених прав. Просив звернути увагу на те що, строк пропуску подачі позовної заяви до суду є незначним, та становить лише 8 діб, що в умовах воєнного стану, який вплинув на повсякденне життя кожного українця не може вважатися порушенням розумних строків на відновлення порушеннях прав. У справі № 500/1912/22 Верховний суд зазначив, що, протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Викладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2021 року у справі №9901/313/20, Верховного Суду у постановах від 17 березня 2021 року у справі №160/3121/20, від 18 березня 2021 року у справі №320/2915/20 та ін.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 20.01.2021 у справі № 1140/2209/18 про те, що суди при вирішенні питання щодо поновлення строків повинні звертати увагу на усі доводи позивача, на тривалість строку, який пропущено, на поведінку позивача протягом цього строку, на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк з поважних причин.

Європейський Суд з прав людини вже звертав увагу на те, що «застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року). Порядок застосування пункту 1 статті 6 до проваджень в судах апеляційної або касаційної інстанцій залежить від особливостей конкретного провадження, враховуючи при цьому повноту провадження у національній правовій системі та роль суду касаційної інстанції у цьому провадженні; умови прийнятності касаційної скарги можуть бути жорсткішими, ніж для апеляційної скарги (див., наприклад, рішення у справі ««Булфрахт Лтд» проти Хорватії» (Bulfracht Ltd v. Croatia), заява № 53261/08, п. 35, від 21 червня 2011 року)». (рішення у справі «ТОВ «Фріда`проти України» (набуло статусу остаточного 08.03.2017)).

Суд також зазначає, що доводи відповідача щодо того, що підстави пропуску вказаного строку звернення до суду з даним позовом вже отримали відповідну оцінку суду у справі № 1605649/23 та визнані неповажними, до уваги не беруться, оскільки, відповідно до положень ч. 4 ст. 240 КАС України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Таким чином, позивач скориставшись вказаним правом, долучивши нові докази, повторно звернувся до суду з даним позовом.

З огляду на викладене, з урахуванням незначної тривалості строку, який пропущено (8 днів), а також приймання позивачем участі у період з 03.03.2023 по 12.03.2023 у благодійному фонді "Люди об`єднані Україною" щодо допомоги постраждалим від збройної агресії російської федерації, суд дійшов висновку, що наведені позивачем у заяві причини пропуску строку звернення до суду є поважними, тривалість пропуску строку - несуттєвою, а тому заява про поновлення строку звернення до суду є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з цим, у задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними.

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

У задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Калугіна