Справа № 369/18197/21
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/369/28/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Дубас Т.В., при секретарі Житар А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого стягнення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського районного відділу національної поліції України в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Уманського районного відділу національної поліції України в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 31.12.2021 року у справі відкрито провадження та призначено спрощене судове засідання.

17.05.2023 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову у якій просив суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 69392705, відкритому головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком Костянтином Петровичем на підставі постанови УПП в Черкаській області №720052 від 14.12.2021, згідно якого боржник - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) стягувач - УПП в Черкаській області.

Посилається на те, що як йому стало відомо із застосунку «Дія», 27.04. 2023 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинським Олексієм Ваерійовичем на підставі постанови УПП в Черкаській області №720052 від 14.12.2021, згідно якого боржник - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) стягувач - УПП в Черкаській області, вже було третій раз відкрито виконавче провадження за №71643217 про стягнення коштів відповідно вказаної постанови УПП в Черкаській області та накладено арешт на кошти позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами ст.151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Отже, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

При цьому зазначені підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року по справі № 461/3212/17.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року по справі №640/5463/19.

Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Водночас, суд звертає увагу на те, що посилання на негативний вплив рішень суб`єктів владних повноважень не є підставою для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі №640/110/20, від 09 вересня 2020 року по справі №813/944/18 та від 28 вересня 2020 року по справі №620/2206/20.

Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2021 року по справі №640/8742/20 вказав, що положеннями частини другої статті 150 КАС України передбачено забезпечення позову не у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а у випадку необхідності докладання значних зусиль та витрат для виконання рішення суду або в поновленні порушених прав, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (п.35).

За змістом поданої заяви про забезпечення позову необхідність застосування заявлених заходів позивач обґрунтовує тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративні справі.

Так, першочергово суд вважає за необхідне зазначити, що арешт коштів це операція, що полягає в обмеженні прав власника щодо розпоряджання своїми грошовими коштами. Арешт коштів як такий не означає зміну їх власника. Арешт коштів як банківська операція становить собою зупинення видаткових операцій по рахунку (при цьому кошти, що надходять на рахунок, продовжують прийматися).

Таким чином, арешт коштів за своєю суттю не є списанням коштів з рахунків позивача, а лише свідчить про забезпечення державним виконавцем гарантії сплати коштів в подальшому у порядку виконавчого провадження.

Також суд звертає увагу на те, що наслідки незабезпечення даного позову жодним чином не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення позивачем порушених чи оспорюваних прав, свобод та інтересів, оскільки заявник не позбавлений можливості порушувати питання про відстрочення або розстрочення виконання таких в порядку, передбаченому статтею 33 Закону №1404-VIII, а в разі задоволення позову звертатись за поверненням сплачених ним (стягнутих) коштів з Державного бюджету України згідно законодавства, зокрема, відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.08.2019 по справі № 200/3887/19-а.

Крім цього суд звертає увагу на те, що ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 серпня 2022 року та 10 січня 2023 року, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого стягнення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського районного відділу національної поліції України в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, було задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 69392705, відкритому головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком Костянтином Петровичем на підставі постанови УПП в Черкаській області №720052 від 14.12.2021, згідно якого боржник - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) стягувач - УПП в Черкаській області.

Враховуючи вказане, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого стягнення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського районного відділу національної поліції України в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тетяна ДУБАС