Справа № 460/155/21
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
за наслідками провадження за нововиявленими обставинами
31 травня 2023 року м. Рівне №460/155/21
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у адміністративній справі № 460/155/21, за нововиявленими обставинами,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 460/155/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 460/155/21 залишено без змін.

27 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2021 у справі № 460/155/21 за нововиявленими обставинами. Подану заяву обґрунтовано тим, що судом відмовлено в позовній вимозі щодо нарахування та виплати (стягнення) позивачу за фактичний час денної роботи, за фактичний час роботи у вихідні дні та святкові дні, за фактичний час роботи у нічний час в період з 24 жовтня 2018 року по 26 червня 2019 року та з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року в сумі 374214,90грн або суми встановленої судом. В той же час, відповідач жодного разу не заперечив проти розміру нарахованого позивачем грошового забезпечення, отже нарахована сума в позовній заяві не є спірною. Таким чином, на думку позивача, єдиним та безальтернативним способом захисту його прав є стягнення грошового забезпечення за фактичний час роботи у нічний час в період з 24 жовтня 2018 року по 26 червня 2019 року та з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року в сумі 374214,90грн або суми встановленої судом. У зв`язку з цим просить здійснити перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/155/21 у зв`язку з нововиявленими обставинами, та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача грошове забезпечення за фактичний час роботи у нічний час в період з 24 жовтня 2018 року по 26 червня 2019 року та з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року в сумі 374214,90грн або суми встановленої судом.

В судове засідання 31.05.2023 учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, відповідач про причини неприбуття суд не повідомив. Позивач подав клопотання про неможливість прибути в судове засідання у зв`язку із перебуванням на військовій службі.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Зважаючи на наведену норму права, суд здійснює розгляд заяви за відсутності учасників справи (їх представників).

Надаючи правову оцінку обґрунтованості підстав вищевказаної заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, суд враховує наступне.

Матеріалами справи стверджується, що предметом позову у даній справі було: 1) визнання протиправною бездіяльність відповідача в частині недоплати позивачу за фактичний час денної роботи, за фактичний час роботи у вихідні дні та святкові дні, за фактичний час роботи у нічний час в період з 24 жовтня 2018 року по 26 червня 2019 року та з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року в сумі 374214,90грн або встановленої судом; 2) зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячної заробітної плати позивача в період з 24 жовтня 2018 року по 26 червня 2019 року та з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року, нарахувати та виплатити (стягнути) за фактичний час денної роботи, за фактичний час роботи у вихідні дні та святкові дні, за фактичний час роботи у нічний час в період з 24 жовтня 2018 року по 26 червня 2019 року та з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року в сумі 374214,90грн або суми встановленої судом.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області, яка полягає є недоплаті грошового забезпечення ОСОБА_1 за фактичний час денної роботи, за фактичний час роботи у вихідні дні та святкові дні, за фактичний час роботи у нічний час в період з 24 жовтня 2018 року по 26 червня 2019 року та з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року. Зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за фактичний час денної роботи, за фактичний час роботи у вихідні дні та святкові дні, за фактичний час роботи у нічний час в період з 24 жовтня 2018 року по 26 червня 2019 року та з 15 липня 2020 року по 23 жовтня 2020 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2021 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 460/155/21 залишено без змін.

Отже, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 460/155/21 набрало законної сили 10 вересня 2021 року.

За приписами пункту 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, серед іншого, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Так, нововиявленими слід вважати обставини, які зокрема: 1) об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи та не були встановлені судом; 2) не були відомі і не могли бути відомі на час прийняття рішення суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Суд зазначає, що істотними обставинами справи вважаються такі, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справи, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Отже, умовами для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору, станом на час звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору, не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 3 розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зауважує, що перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення, суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Суд наголошує, що новий розгляд справи, що використовується для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не повинен використовуватись як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Суд уважає, що зазначені у заяві підстави про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 460/155/21, не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

Доводи ОСОБА_1 , зазначені у заяві, свідчать лише про намір заявника переконати суд здійснити переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи № 460/155/21.

Натомість, частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

За нормами статей 1 та 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) та протоколів до неї, а також практику ЄСПЛ та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, як убачається з рішень ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Pravednaya v. Russia» (Праведна проти Росії), та рішення від 06 грудня 2005 року у справі «Popov v. Moldova» № 2 (Попов проти Молдови № 2), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким, у разі остаточного вирішення спору судами, їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення ЄСПЛ від 24 липня 2003 року у справі «Ryabykh v. Russia» (Рябих проти Росії) та від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Відповідно до частини четвертої статті 368 КАС України суд за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 460/155/21 за нововиявленими обставинами, а тому в задоволенні такої заяви слід відмовити, а наведене рішення суду залишити в силі.

Керуючись статтями 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 460/155/21 за нововиявленими обставинами, залишити без задоволення. .

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі №460/155/21 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 31 травня 2023 року

Суддя Т.О. Комшелюк