Справа № 460/9343/23
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
31 травня 2023 року м. Рівне №460/9343/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Ясковець О.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник не прибув,
відповідача: представник не прибув,
третьої особи відповідача: представник не прибув,
розглянувши адміністративну справу за позовом
доБерезнівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2
про визнання протиправною та скасування постанови,
Мотивуючи вимоги позову представник позивача зазначав, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та незаконною, оскільки при її винесенні розрахунок суми штрафу проводився, виходячи з сум, визначених в розрахунку заборгованості за аліменти від 07.03.2023, де за основу нарахування виконавцем взято середній заробіток по регіону. Проте, протягом часу, за який здійснено розрахунок аліментів, позивач був працевлаштований. Тому вважав, що розрахунок аліментів повинен був здійснюватись відповідно до сум виплаченої заробітної плати. За наведеного, просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою суду від 22.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі №460/9343/23. Залучено в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 . Розгляд справи вирішено провести за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 31.05.2023 на 09:30 год. з викликом сторін.
У судове засідання, призначене на 31.05.2023, учасники справи не прибули. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлялися належним чином.
До початку судового засідання від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на його зайнятість в іншому судовому засіданні.
Відповідач до початку судового засідання подав відзив на позовну заяву, в якому висловив свої заперечення проти позову. Крім того, стороною відповідача подано клопотання про закриття провадження, з огляду на непідсудність даної справи адміністративному суду.
Третьою особою до початку судового засідання подано клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з ч.1, 3 ст.268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Тому, з огляду на положення ч.3 ст.268 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи без участі учасників справи.
Згідно з положеннями ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення публічно-владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст.287 КАС України, приписами ч.1 якої передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Тобто, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.
Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.74 Закону №1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Разом з тим, штрафи за наявності заборгованості зі сплати аліментів передбачені ч.14 ст.71 Закону №1404-VІІІ, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу аліментів, на відміну від штрафів, передбачених в ч.2 ст.63 Закону № 1404-VIII, ч.2 ст.74 Закону № 1404-VIII, які стягуються на користь держави.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст.242 КАС України).

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.12.2021 у справі №2610/27695/2012, правова природа, характер, цільове призначення та стягувач штрафу, визначеного в ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII, ч.2 ст.74 Закону №1404-VIII, та штрафу, передбаченого ч.14 ст.71 Закону №1404-VIII, - відмінні, оскільки постанова виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів є рішенням виконавця щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів, як це передбачено ч.1 ст.74 Закону №1404VIII. Це дає можливість тлумачити ч.2 ст.74 Закону №1404-VIII таким чином, що оскарження постанов виконавців про накладення штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів має відмінний порядок від оскарження постанов виконавців про накладення інших штрафів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Також Великою Палатою Верховного Суду враховано, що відповідно до ч.3 ст.195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом й такі спори вирішуються за правилами цивільного судочинства.

Порядок стягнення аліментів, крім норм Сімейного кодексу України, регулюється також положеннями ст.71 Закону №1404-VIII, якою передбачається, серед іншого, накладення на користь стягувача штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів у відповідних розмірах (ч.14).

Оскільки предметом регулювання за вказаними нормами є визначення розміру заборгованості за аліментами і накладення штрафів за наявності заборгованості, порядок вирішення спору як щодо розміру заборгованості, так і про накладення штрафу з огляду на наявність заборгованості має відбуватися у межах однієї юрисдикції - у порядку цивільного судочинства, що буде відповідати принципам верховенства права та ефективності провадження як механізму судового захисту.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному ч.2 ст.74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

В зазначеній справі Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №682/3112/18, в якій, зокрема, оскаржувалася постанова державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів, про те, що відповідно до ч.2 ст.74 Закону № 1404-VIII скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи зазначене, а також беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14.12.2021 у справі № 2610/27695/2012, суд вважає, що даний позов повинен розглядатися місцевим загальним судом, який видав виконавчий лист, а саме: Кременецьким районним судом Тернопільської області, що виключає можливість розгляду цієї справи Рівненським окружним адміністративним судом.

Висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.01.2022 у справі №438/257/13.

При цьому, суд зазначає, що у випадку розгляду справи Рівненським окружним адміністративним судом, буде порушено принцип розгляду справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, гарантування якого визначено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.24 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/04 та №29465/04, фраза "встановленого законом" викладена в частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, поданий адміністративний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В силу вимог імперативної норми п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для закриття провадження у справі №460/9343/23.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір" питання щодо повернення судового збору вирішується судом лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись статтями 205, 238, 248, 256, 268, 287 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи відмовити.

Провадження у справі №460/9343/23 за позовом ОСОБА_1 до Березнівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення - закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу суду складено 31 травня 2023 року

Суддя С.А. Борискін