Справа № 344/6260/23
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/6260/23
Провадження № 2-а/344/124/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Ласки І.О.

за участю сторін:

представника позивача адвоката Дутчака Т.Г.

представника відповідача Грінченка Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора 2 роти капрала поліції Глинської Інни Іванівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дутчак Тарас Гнатович звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора 2 роти капрала поліції Глинської Інни Іванівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою інспектора 2 роти капрала поліції Глинської Інни Іванівни від 03 квітня 2023 року серії ЕАС № 6776774 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500,00 грн за порушення вимог ч.8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У постанові вказано, що 03 квітня 2023 року о 20 годині 19 хвилин у місті Івано-Франківську по вулиці Галицька, 169 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був тимчасово ввезений на територію України та щодо якого було встановлено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: перевищено строки його тимчасового ввезення на територію України, чим порушив ст. 481 Митного кодексу України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказану постанову позивачу вручено 03 квітня 2023 року. Позивач зазначає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, згаданий транспортний засіб позивачем вперше ввезено на митну територію України для особистого користування 18 грудня 2021 року. 09 березня 2022 року позивач покинув територію України на відповідному транспортному засобі. 03 жовтня 2022 року позивач знову тимчасово ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для особистого користування. Тобто строк визначений ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України розпочався з 03 жовтня 2022 року та на час винесення оскаржуваної постанови від 03 квітня 2023 року не минув. Також суб`єктом владних повноважень не було складено протокол про адміністративне правопорушення. За наведених обставин позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03 квітня 2023 року та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

05 травня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що доводи позивача нічим необґрунтовані та не знаходять фактичного підтвердження щодо невинуватості останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, а лише спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності без належних на те правових підстав. Незгода позивача з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу є суб`єктивною думкою останнього, яка жодним чином не є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Також зазначає, що інспектором 2 роти капралом поліції Глинською Інною Іванівною під час перевірки документів, наданих водієм ОСОБА_1 , виявлено, що транспортний засіб марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований у Королівстві Нідерландів, свідоцтво про реєстрацію видано уповноваженим органом від 02 березня 2016 року та власником якого зазначений AIjanabi AS. Водій пояснив інспектору, що ним 18 грудня 2021 року вперше ввезений транспортний засіб на територію України та пред`явив митну декларацію від 18 грудня 2021 року, термін якої закінчився 18 грудня 2022 року, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інших документів про проходження митного контролю не надав. Також позивач зазначив, що 09 березня 2022 року покинув територію України на відповідному транспортному засобі, а 03 жовтня 2022 року він тимчасово ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак пред`явити відповідну митну декларацію про в`їзд 03 жовтня 2022 року не зміг, оскільки не мав такої. Таким чином, у позивача сформувалася думка, що строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України закінчується 03 жовтня 2023 року. Проте, відповідно до частини першої статті 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Представник відповідача вважає, що постанова є законною та правомірною і такою, що не підлягає скасуванню, а дії інспектора законними (а.с. 37-43).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6776774 від 03 квітня 2023 року вбачається, що 03 квітня 2023 року о 20 годині 19 хвилин у місті Івано-Франківську по вулиці Галицька, 169, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був тимчасово ввезений на територію України та щодо якого було встановлено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: перевищено строки його тимчасового ввезення на територію України, чим порушив ст. 481 Митного кодексу України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як наслідок, при винесенні оскаржуваної постанови інспектор наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн (а.с. 11).

Позивач має посвідку на тимчасове проживання в Україні строком до 31 серпня 2023 року (а.с.12).

Згідно паспорта громадянина-нерезидента, позивач виїжджав 10 грудня 2021 року, 09 березня 2022 року, 30 серпня 2022 року, 03 жовтня 2022 року (а.с. 13-14).

Відповідно до копії технічного паспорта, транспортний засіб марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований у Королівстві Нідерландів, свідоцтво про реєстрацію видано уповноваженим органом від 02 березня 2016 року та власником якого зазначений AIjanabi AS (а.с. 15).

Адвокат Дутчак Т.Г. звертався з адвокатським запитом до начальника Івано-Франківської митниці з приводу надання інформації щодо ввезення та вивезення ОСОБА_1 транспортного засобу марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер 61-DX-JF, на митну територію України в період з 18 грудня 2021 року по даний час, а також про надання копій відповідних декларацій, на підставі яких здійснювалося ввезення Насером даного транспортного засобу на територію України (а.с.16, 28).

На даний запит адвокату Дутчаку Т.Г. була дана відповідь про те, що за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, автомобіль марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України 18 грудня 2021 року у митному режимі тимчасового ввезення до 1 року громадянином Саваеі ОСОБА_2 через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка» Харківської митниці. 09 березня 2022 року зазначений транспортний засіб вивезений громадянином Савасі ОСОБА_2 через пункт пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці та 03 жовтня 2022 року ввезений у митному режимі тимчасового ввезення до 1 року цим же громадянином також через пункт пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці. У Івано-Франківської митниці відсутні документи про переміщення через митний кордон України автомобіля марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки такі переміщення здійснювалися у зоні дії інших митниць (а.с. 29).

Як вбачається з відповіді Чернівецької митниці Державної митної служби України, за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, транспортний засіб марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезений 03 жовтня 2022 року на митну територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Порубне-Сірет» громадянином Савасі ОСОБА_2 для особистого користування ввезений в режимі тимчасового ввезення до 1 року. Митна декларація щодо декларування транспортного засобу під час його ввезення на митну територію України в справах митниці відсутні, оскільки його переміщення здійснювалося у спрощеному порядку з використання смуги руху «зелений коридор» (а.с. 48).

Згідно відповіді Івано-Франківської митниці Державної митної служби України, за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, транспортний засіб марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України через пункт пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці 03 жовтня 2022 року у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування громадянином Савасі ОСОБА_2 (а.с. 49).

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про дорожній рух», закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Частина п`ята статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Так, згідно зі статтею 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту;

Частиною третьою статті 31 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи (частина п`ята статті 31 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до частини восьмої статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до частини першої статті 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Суд зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України «Про дорожній рух», свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У силу статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 8 ст.121 цього Кодексу.

Пунктом 10 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Суд відхиляє доводи сторони позивача щодо протиправності нескладення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що інспектором 2 роти капралом поліції Глинською Інною Іванівною під час перевірки документів, наданих водієм ОСОБА_1 , була надана митна декларація від 18 грудня 2021 року, термін якої закінчився 18 грудня 2022 року.

На підтвердження обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідачем додано до відзиву на позовну заяву відеозапис з портативного відеореєстратора, з якого вбачається, що на час складення оскаржуваної постанови позивач не надав митної декларації або жодних інших доказів про неперевищення строку тимчасового ввезення транспортного засобу на територію України (а.с. 45).

Посилання сторони позивача на паспорт громадянина-нерезидента, в якому наявні відмітки про виїзд позивача за межі території України 10 грудня 2021 року, 09 березня 2022 року, 30 серпня 2022 року, 03 жовтня 2022 року (а.с. 13-14), як на доказ щодо непорушення строку, суд вважає неспроможним, оскільки у даному документі не зазначено про перетин позивача саме на транспортному засобі.

Також позивачем не надано жодних доказів про належність транспортного засобу марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивачу на праві власності, у той же час, відповідно до копії технічного паспорта, власником є AIjanabi AS (а.с. 15).

Таким чином, відповідачу жодних документів про непорушення ст. 481 Митного кодексу України на час складання оскаржуваної постанови не було надано.

Також 25 квітня 2023 року позивач звертався з письмовим запитом до Чернівецької митниці Державної митної служби України з метою отримання копій митних декларацій, на підставі яких здійснювалось ввезення транспортного засобу марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер 61-DX-JF, на що 08 травня 2023 року отримана відповідь.

Крім того, суд зазначає, що позивач, обравши зелений коридор, підтвердив, що переміщує товари, які не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України.

При цьому проходження митного контролю зеленим коридором не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана постанова містить усі необхідні реквізити, передбачені статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими нормативно-правовими актами.

Зібрані посадовою особою докази про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість позивача.

Згідно частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як визначено у частині другій статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, надавши правову оцінку змісту обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, з урахуванням вимог статей 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважає, що посадовою особою повністю були з`ясовані усі обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, отже правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні та приходить до висновку про залишення позовної заяви без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

Оскільки у позові відмовляється, судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 121, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції в особі інспектора 2 роти капрала поліції Глинської Інни Іванівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29 травня 2023 року.

Повний текст рішення складено та підписано 30 травня 2023 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ, 76494.

Суддя Мелещенко Л.В.