Справа № 420/9689/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/9689/22

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С. ухвала суду першої інстанції прийнята у м.Одеса, 10 квітня 2023 року
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі № 420/9689/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеського міського голови Труханова Генадія Леонідовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеського міського голови Труханова Геннадія Леонідовича, Одеської міської ради, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року по справі № 420/9689/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду проекту рішення, підготовленого на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022р. Зобов`язано Одеську міську раду, на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_2 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти вiдповiдне рішення.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 р. апеляційну скаргу Одеської міської ради - залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року у справі №420/9689/22 - залишено без змін.

22.12.2022 року судове рішення у цій справі набрало законної сили.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року, за клопотанням відповідача, відстрочено в строк до 19 лютого 2023р. виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року по справі № 420/9689/22 в частині зобов`язання Одеської міської ради на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року у справі №420/9689/22 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні клопотання Одеської міської ради ро відстрочення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2022р. відмовлено.

15.02.2023 року відповідач надав суду заяву про відстрочення виконання рішення суд в якій просив відстрочити виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 року у справі № 420/9689/22 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, обґрунтовуючи яку зазначив, що з урахуванням ст. 58 Конституції України, рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/12867/21 від 29 вересня 2021 року було розглянуто спірні правовідносини, що виникли до воєнного стану, а з огляду на внесені зміни законом №2145-IX вiд 24.03.2022 року, виконання даного судового рішення у справі №420/12867/21 від 29 вересня 2021 року буде можливим тільки після скасування воєнного стану.

Позивач заперечував проти поданої відповідачем заяви, надав до суду відповідні заперечення.

10.04.2023р. Одеський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою відстрочив до скасування воєнного стану виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року по справі № 420/9689/22 в частині зобов`язання Одеської міської ради на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій зазначивши про порушення судом першої інстанції норм права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у цій справі.

В обґрунтування скарги вказує на відсутність у даному спірному випадку обставин, які істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду від 23.08.2022 року у цій справі №420/9689/22, враховуючи зокрема предмет позову. Позивач вважає, що відповідач Одеська міська рада може розглянути на черговому засіданні проект рішення Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 пл.0,0600га за адресою: АДРЕСА_1 , для індивідуального дачного будівництва, виготовлений на звернення гр. ОСОБА_1 від 10.08.2021р., та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

25.04.2023р. від Одеської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій вказуючи на необґрунтованість доводів скаржника, просить відмовити у задоволенні скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін мотивуючи зокрема тим, що наразі існують об`єктивні обставини, які позбавляють Одеську міську раду на час дії воєнного стану приймати рішення щодо безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у приватну власність.

28.04.2023р. позивачем надано відповідь на відзив відповідача на апеляційну скаргу.

08.05.2023р. позивачем також надано до суду заяву про розподіл судових витрат.

10.05.2023р., 18.05.2023р., 23.05.2023р., 25.05.2023р. ОСОБА_1 до суду надано письмові пояснення та заяву, в яких додатково позивач виклав свою позицію стосовно приводу спірного питання.

На підставі приписів ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції погодився з доводами заявника та врахувавши ст.58 Конституції України та те, що наразі триває введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, воєнний стан в Україні, виходив з того, що судовим рішення Одеського окружного адміністративного суду у даній справі було розглянуто спірні правовідносини, що виникли до воєнного стану, а з огляду на внесені зміни законом №2145 IX вiд 24.03.2022 року, виконання даного судового рішення буде можливим тільки після скасування воєнного стану.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

При цьому, у розумінні ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно із положеннями ч.ч.4, 5 ст. 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

З викладеного вище слідує, що нормами КАС України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Водночас, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Надаючи оцінку доводам скаржника колегія суддів звертає увагу, що КАС України спрямовує правосуддя в адміністративних справах саме на забезпечення реалізації права особи на ефективний судовий захист, створюючи судам всі необхідні механізми для гарантування цього.

З метою виконання завдання адміністративного судочинства, передбаченого ч.1 ст.2 КАС України, щодо ефективного поновлення прав та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, саме на суд покладено обов`язок ухвалення рішення, яке відновить права такої особи у сфері публічно-правових відносин від порушень.

В силу вимог ч.1 ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з цим, приписами ч.2 ст.5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України, затвердженими Законами, та наразі триває.

Апеляційний суд також враховує, що Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану № 2145-IX вiд 24.03.2022 року внесено зміни до розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2002 р., №3-4, ст.27) доповнивши його пунктом 27, наступного змісту: « Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється».

Водночас, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про відстрочення виконання рішення суду у цій справі, суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року у цій справі №420/9689/22, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , а саме: визнано протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду проекту рішення, підготовленого на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022р., зобов`язано Одеську міську раду на черговому засіданні розглянути проект рішення, підготовлений на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 №31-K-6685 та вiд 01.07.2022, а за результатами розгляду прийняти відповідне рішення. Стягнуто судові витрати.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що згідно наявного у справі Проекту рішення, підготовленого на звернення ОСОБА_1 від 10.08.2021 року №31-К-6685 та від 01.07.2022 року, позивачу передбачалось відмовити у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 пл.0,0600 га, за адресою: АДРЕСА_1 , для індивідуального дачного будівництва, у зв`язку із невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів України, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, Генеральному плану міста Одеси, іншій містобудівній документації та державним будівельним нормам.

Тобто, згідно змісту підготовленого Проекту рішення на звернення ОСОБА_1 не передбачалось безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність.

В свою чергу, Постійна комісії з питань просторового розвитку, землеустрою та регулювання земельних правовідносин на своєму засіданні 15.09.2022р. (яке відбулось вже після ухвалення рішення Одеським окружним адміністративним судом у цій справі від 23.08.2022р.), розглянувши підготовлений Департаментом земельних ресурсів Проект рішення «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 пл.0,0600 га за адресою: АДРЕСА_1 , для індивідуального дачного будівництва», вирішила, враховуючи введення в Україні воєнного стану, рекомендувати Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради надати заявнику відповідні роз`яснення з урахуванням норм діючого законодавства України щодо питання безоплатної передачі земель державної та комунальної власності у приватну власність під час дії воєнного стану.

На ці обставини звертає увагу і скаржник у своїй апеляційній скарзі.

Отже, на думку колегії суддів, така поведінка цих органів суб`єкта владних повноважень в даному випадку є суперечливою.

При цьому, суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, не врахував ці обставини, та не надав їм належної правової оцінки.

За вказаного, посилання відповідача з яким погодився суд першої інстанції, що під час дії воєнного стану законодавством заборонено вирішувати питання передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, як на підставу для відстрочення виконання судового рішення у цій справі, судова колегія вважає необґрунтованими та такими, що здійснені з невірним тлумаченням норм законодавства.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що встановлення тимчасової заборони на безоплатну передачу земель комунальної власності у приватну власність за наявності встановленого факту порушення прав позивача не є підставою для невжиття заходів судового захисту порушених прав позивача, та вважає, що у даному випадку, виконання відповідачем судового рішення у цій справі, не буде порушенням вимог Земельного кодексу зі змінами, внесеними з урахуванням введення в Україні воєнного стану (в тому числі пп.5 п. 27 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України).

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також, за приписами ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи наведене вище у сукупності, судова колегія дійшла переконання про обґрунтованість доводів апелянта про відсутність підстав вважати, що існують обставини, які істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання представника Одеської міської ради про відстрочення виконання судового рішення у справі № 420/9689/22.

До того ж, запроваджений процесуальними нормами механізм відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

В даному ж випадку, вимоги відповідача про відстрочення виконання рішення суду, з урахуванням усього вищенаведеного, більшою мірою свідчать про небажання суб`єкта владних повноважень здійснювати дії, направленні на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що в свою чергу не узгоджується з інститутом відстрочення виконання рішення суду, зокрема не відповідає його меті.

Посилання відповідача на висновки апеляційного суду викладені у постанові від 07.09.2022р. у справі №420/5547/22, та інших справах з аналогічними правовідносинами є недоречними з огляду на те, що в силу процесуального закону, обов`язковими для застосування є висновки Верховного Суду у аналогічних правовідносинах, а не висновки апеляційного суду. До того ж, предмет позову у даній справі та предмет позову у справі №420/5547/22 є різними.

Інші доводи та заперечення сторін не мають значення для вирішення спірного питання, є несуттєвими.

Підсумовуючи усе наведене вище у сукупності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано спірні обставини та приймаючи ухвалу про відстрочення виконання судового рішення, допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали, яка підлягає скасуванню.

Клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду у даній справі не належить до задоволення.

Згідно частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З приводу заяви ОСОБА_1 , яка надійшла 08.05.2023р. про розподіл судових витрат, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно ч. 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку, позивач просить вирішити питання щодо відшкодування на його користь сплаченого за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 10.04.2023р.

Колегією суддів встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи платіжного документу квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» від 13.04.2023р., доданого до апеляційної скарги, копія якого також додана до заяви від 08.05.2023р., за подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 року у даній справі №420/9689/22 позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 2684,00 грн.

Враховуючи, що за наслідками перегляду ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2023р. прийнятої за заявою Одеської міської ради, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування вказаної вище ухвали суду першої інстанції, позивачу згідно ч.1 статті 139 КАС України, належить до відшкодування 2684,00 грн. сплаченого ним судового збору, за рахунок бюджетних асигнувань Одеської міської ради, за заявою якого була прийнята судом першої інстанції оскаржувана позивачем ухвала від 10.04.2023р

Керуючись ст.ст. 241-243, 308, 311, 312, 315-317, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі №420/9689/22 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Одеської міської ради (вхід.№ЕП/4470/23 від 15.02.2023р.) про відстрочення виконання рішення суд в якій просив відстрочити виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 року у справі № 420/9689/22 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні - відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської міської ради () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений ним за подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10.04.2023р. судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді Ю.М. Градовський А.І. Бітов