Справа № 380/715/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/715/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/715/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Стрийської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просила:

- Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Стрийськовї міської ради №554 від 02 грудня 2022 року;

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Виконавчого комітету Стрийської міської ради №554 від 02 грудня 2022 року «Про скасування п.1.4. рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради «Про надання дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення про розміщення зовнішньої реклами від 20 лютого 2020 року №38 (ФО-П ОСОБА_1 ).» скасовано рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 20 лютого 2020 року №38 «Про надання дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення на розміщення зовнішньої реклами» в частині надання ФО-П ОСОБА_1 дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності розміром 5,50*5,00 по АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради «Про надання дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення про розміщення зовнішньої реклами від 20 лютого 2020 року №38 в частині надання дозволу ФО-П ОСОБА_1 на розміщення стаціонарної тимчасової споруди на належній їй земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 » вичерпало свою дію шляхом надання паспорта прив`язки тимчасової споруди реєстраційний №175.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв поза межами своїх повноважень у непередбачений законом спосіб.

Згідно ухвали про відкриття провадження відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дати отримання ухвали про відкриття провадження. Копію вказаної ухвали вручено відповідачу 16.01.2023 року, однак станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 13.01.2023 року відкрито спрощене провадження адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені наступні обставини:

20.03.2020 за підписом начальника відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради М. Дребот надано ОСОБА_1 паспорт прив`язки реєстраційний № НОМЕР_1 на розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , з зазначеним терміном дії до 19.03.2021.

ОСОБА_1 звернулась до керівника відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради з заявою від 05.03.2021 про продовження строку дії паспорта тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 .

Згідно з листом від 14.04.2021 № 3.13/20 виконавчий комітет Стрийської міської ради розглянувши заяви про продовження строку дії паспорта прив`язки стаціонарної тимчасової споруди (ТС) для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , а також встановлення режиму роботи об`єкта дрібно роздрібної мережі, та продовження терміну дії режиму роботи об`єктів торгівлі, повідомлено, що відповідно до п.п. 2.20, 2.21 Порядку розміщення тимчасових споруд-для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Мінрегіону від 21.10.2011 № 244, - встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорту прив`язки, відхилення від паспорта прив`язки - не допускається. Одночасно повідомлено, що згідно з п. 2.26 згаданого Порядку, - недотримання вимог паспорта прив`язки є підставою для його анулювання, а згідно з п. 2.29 - у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС, така ТС підлягає демонтажу. Враховуючи вищенаведене, а також те, що розміщена споруда не відповідає паспорту прив`язки від 20.03.2020, заяви залишені без задоволення. Самочинно встановлена споруда підлягає демонтажу.

Вказану відмову позивач оскаржив до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у адміністративній справі №380/6870/21 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до виконавчого комітету Стрийської міської ради (вул. Шевченка, 71, м. Стрий, Львівська область, 82400, ) про визнання неправомірною і скасування відмови, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову виконавчого комітету Стрийської міської ради в продовженні дії паспорта прив`язки тимчасової споруди викладеної у формі листа від 14.04.2021 № 3.13/20.

Зобов`язано виконавчий комітет Стрийської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2021 про продовження строку дії паспорта тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_3 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

02.12.2022 року Виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області прийнято рішення №554:

«Про скасування п. 1.4. рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради «Про надання дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення на розміщення зовнішньої реклами» від 20 лютого 2020 року №38 (ФОП ОСОБА_1 )

Розглянувши службову записку юридичного відділу Стрийської міської ради від 13.10.2022. з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №380/6870/21 за позовом ОСОБА_1 щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.03.2021 про продовження строку дії паспорта тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_4 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, враховуючи лист управління житлово - комунального господарства від 16.11.2022 №473, Акт обстеження території на предмет відповідності встановлення тимчасової споруди від 15.11.2022 та план топографічного знімання земельної ділянки, виконаний ТзОВ «Західземлепроект» 2022 рік, у зв`язку з не дотриманням вимог паспорту прив`язки тимчасової споруди № НОМЕР_1 , через захоплення земельної ділянки комунальної власності міської ради шляхом будівництва одноповерхової будівлі з ознаками капітального характеру, керуючись ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 2.21, 2.26. 2.29 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінрегіону №244 від 21.10.2011, виконком Стрийської міської ради

ВИРІШИВ:

1.Скасувати рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 20 лютого 2020 № 38 «Про надання дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення на розміщення зовнішньої реклами» в частині надання ФОП ОСОБА_1 дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності розміром: 5.50x5.0 м по АДРЕСА_1 .

2.Управлінню містобудування та архітектури Стрийської міської ради анулювати ФОП ОСОБА_1 паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності від 20.03.2020 реєстраційний номер 175, по пул. Валовій. 76. у м. Стрий.

3.Після прийняття цього рішення тимчасова споруда відповідно до законодавства підлягає демонтажу.

4. Контроль за виконанням даного рішення покласти на заступника міського голови М.Журавчака.»

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз перелічених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

Водночас у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп.

Зазначене свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема:

а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується;

б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Ключовим питанням у контексті можливості скасування органом місцевого самоврядування свого владного управлінського рішення, є визначення того, яким за своєю правовою природою є відповідний акт: нормативним чи ненормативним.

Слід зазначити, що ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Пунктом 19 статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин двох чи більше учасників певного виду відносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

У свою чергу ненормативні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки. І об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Тож адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Тобто, співвідношення між нормативними актами та ненормативними визначається, зважаючи на мету їхнього видання: ненормативний акт є актом реалізації норм права, який видається тільки задля розв`язання певної ситуації за індивідуально-визначених обставин та умов, тоді як нормативні акти містять приписи права, що стосуються прав та інтересів невизначеного кола суб`єктів, і яке реалізуються без темпоральних обмежень.

Отже, ненормативні правові акти органів місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 20.02.2020 № 38 «Про надання дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення на розміщення зовнішньої реклами» розглянувши звернення фізичних та юридичних осіб про надання дозволу розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення розміщення зовнішньої реклами, відповідно до пп. 1.4 п. 2 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», надано дозвіл на розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності розміром 5,50 x 5,00 м по АДРЕСА_1 , ФО-П ОСОБА_1 .

20.03.2020 за підписом начальника відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Стрийської міської ради М. Дребот надано ОСОБА_1 паспорт прив`язки реєстраційний № НОМЕР_1 на розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , з зазначеним терміном дії до 19.03.2021.

Тобто, рішення відповідача № 38 «Про надання дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення на розміщення зовнішньої реклами» розглянувши звернення фізичних та юридичних осіб про надання дозволу розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення розміщення зовнішньої реклами, відповідно до пп. 1.4 п. 2 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вважається виконаним з моменту надання ОСОБА_1 паспорту прив`язки реєстраційний № 175 на розміщення стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , з зазначеним терміном дії до 19.03.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене суд висновує, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а оскаржене рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Тому, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) до Виконавчого комітету Стрийської міської ради (82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Шевченка, 71) про визнання протиправним та скасування рішення, - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №554 від 02.12.2022 року «Про скасування п. 1.4. рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради «Про надання дозволу на розміщення стаціонарної тимчасової споруди, продовження терміну дії рішення на розміщення зовнішньої реклами» від 20 лютого 2020 року №38 (ФОП ОСОБА_1 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Стрийської міської ради (, 82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Шевченка, 71) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 2684, 00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 30.05.2023 року.

Суддя Гавдик З.В.