Справа № 420/19045/22
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП:44069166) до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 в якому позивач просить суд:

стягнути з фізичної особи - платник податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , суму заборгованості у розмірі 509393 грн. 08 коп., а саме:

по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг y сумі 157578, 15 грн. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21080900, отримувач коштів ГУК в Од.обл. Одеська обл./21080900;

по адміністративним штрафам та іншим санкціям у сумі 510,00 грн. на бюджетний рахунок UA0015598, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21081103, отримувач коштів ГУК в Од.обл./отг.смт.Аванг./21081103;

по військовому збору у сумі 6730, 01 грн. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК11011001, отримувач коштів ГУК в Од.обл. /м.Одеса/11011001;

податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичними особами за результатами річного декларування y сумі 80714, 92 грн. на бюджетний UA0015598, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО рахунок 899998, код 37607526, КБК 1101500, отримувач коштів ГУК в Од.обл. /отг.смт.Аванг/ 11010500;

по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 263860, 00 грн. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 14010100 отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/14060100.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що станом на 09.12.2022 року, відповідно до довідки про суми податкового боргу та розрахунку заборгованості інтегрованої картки платника заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 складає 509393, 08 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковий орган звернувся до суду з даним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відзив на адміністративний позов від відповідача до суду не надійшов, у зв`язку із чим справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків фізична особа - платник податків ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За даними Головного управління ДПС в Одеській області ФО-ПП ОСОБА_1 перебувала на обліку як платник податків у Овідіопольській державній податковій інспекції Головному управлінні ДПС в Одеській області з 29.08.2016 року.

Відповідно до ідентифікаційних даних ФО-ПП ОСОБА_1 прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності за власним рішенням та 30.06.2020 року проведено державну реєстрацію припинення за №2039272.

Станом на 09.12.2022 року, відповідно до довідки про суми податкового боргу. розрахунку заборгованості та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 складає 509393,08 грн., а саме:

з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування PPO у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на загальну суму 157578, 15 грн.;

з адміністративних штрафів та інших санкцій на загальну суму 510,00 грн; з військового збору на загальну суму 6730,01 грн.; по податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 80 714,92 грн; з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 263860,00 гривень.

Заборгованість по штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг виникла в результаті нарахування податкових повідомлень-рішень:

№ від 17.05.2017 року на загальну суму 70 984,00 грн.

№ від 17.05.2017 року на загальну суму 69 594,15 грн.

№ від 14.11.2019 року на загальну суму 17 000,00 грн.

Заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям виникла в результаті нарахування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2019 року на загальну суму 510,00 гривень.

Заборгованість по військовому збору виникла в результаті нарахування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2019 року на загальну суму 6730, 01 грн. (з урахуванням зменшень).

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті нарахування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2019 року на загальну суму 80714, 92 грн. (з урахуванням зменшень).

Заборгованість по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті нарахування податкових повідомлень-рішень № від 14.11.2019 року на загальну суму 261 310,00 грн.; № від 14.11.2019 року на загальну суму 2550,00 гривень

У добровільному порядку заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Згідно з частиною восьмою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з пп. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відповідно до положень пункту 97.3 статті 97 Податкового кодексу України у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності), погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи.

Згідно з пп. 97.4.3 п. 97.4 ст. 97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є стосовно фізичної особи-підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Відповідно до пп. 11.18 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку обліку платників податків зборів» від 09.12.2011 №1588 зняття обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків контролюючих органах здійснюється такому порядку:

- державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання;

- врегулювання питань погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) здійснюється порядку, визначеному Податковим кодексом України;

- після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись контролюючих органах як фізична особа платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу річну податкову декларацію за звітний рік, у якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що припинення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької діяльності та не змінює порядків виконання таких зобов`язань, тобто не звільняє від обов`язку погасити податковий борг, який виник за час здійснення підприємницької діяльності, оскільки у відповідності до пп.97.4.3 п.97.4 ст. 97 Податкового кодексу України особою відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, стосовно фізичної особи-підприємця є така фізична особа.

Отже, у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання, в тому числі щодо погашення наявної заборгованості, не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що контролюючим органам надано право звертатися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи.

Згідно п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 16 ПК України визначені обов`язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно положень статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно із п. п. 14.1.175. п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Стаття 295 ПК України встановлює порядок нарахування та строки сплати єдиного податку.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п.п. 87.9. ст. 89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, орган державної Податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, у зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №21418-17 від 09.10.2017 року, яку було направлено відповідачу.

Згідно п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що загальна сума заборгованості, яка обліковується за відповідачем по узгодженим грошовим зобов`язанням, станом на момент розгляду справи складає 509393, 08 грн., згідно розрахунку податкового боргу.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 та пп. 95.3 ст. 95 ПУ України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, Позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати податкового боргу, а також відсутність доказів повної сплати суми боргу на час розгляду справи, на підставі положень ст. 67 Конституції України суд дійшов висновку, що адміністративний позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 229, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП:44069166) до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи - платник податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , суму заборгованості у розмірі 509393 грн. 08 коп., а саме:

по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг y сумі 157578, 15 грн. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21080900, отримувач коштів ГУК в Од.обл. Одеська обл./21080900;

по адміністративним штрафам та іншим санкціям у сумі 510,00 грн. на бюджетний рахунок UA0015598, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21081103, отримувач коштів ГУК в Од.обл./отг.смт.Аванг./21081103;

по військовому збору у сумі 6730, 01 грн. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК11011001, отримувач коштів ГУК в Од.обл. /м.Одеса/11011001;

податку на доходи фізичних осіб, що сплачують фізичними особами за результатами річного декларування y сумі 80714, 92 грн. на бюджетний UA0015598, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО рахунок 899998, код 37607526, КБК 1101500, отримувач коштів ГУК в Од.обл. /отг.смт.Аванг/ 11010500;

по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 263860, 00 грн. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 14010100 отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/14060100.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи знаходження судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано суддею 30.05.2023 року.

Суддя Д.К. Василяка