Справа № 520/14341/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

30 травня 2023 р. справа № 520/14341/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМПОРІУМ БЕТОН" про стягнення коштів, -

встановив:

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління ДПС у Київській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМПОРІУМ БЕТОН" () кошти у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 10.752.672,00 (десять мільйонів сімсот п`ятдесят дві тисячі шістсот сімдесят дві гривні 00 копійок) грн., з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМПОРІУМ БЕТОН" у банках, обслуговуючого такого боржника податків та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку з оплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕМПОРІУМ БЕТОН" (далі за текстом - платник, ТОВ), правом на подання відзиву на позов не скористався.

Про дату, час та місце засідань з усного розгляду справи на 14.12.2021р., на 20.01.2022р. та на 30.05.2023р. боржник повідомлявся своєчасно та належним чином, судові повістки направлялись за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак не були вручені адресату з незалежних від суду обставин, що згідно ч.8 ст.126 КАС України, свідчить про вручення повістки належним чином.

Окрім того, ухвали суду з питань призначення судових засідань по даній справі опубліковані в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Представник позивача у позовній заяві заявив про розгляд справи в письмовому провадженні.

Суд, на підставі ч.9 ст.205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідач зареєстрований в якості юридичної особи 04.06.2019р., , згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

З 04.06.2019р. відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходився на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області.

З 18.02.2021р. зареєстрованим місцем знаходження відповідача є: 61070, м. Харків, вул. Проскури Академіка, буд. 1.

До заявленої владним суб`єктом вимоги про стягнення коштів у розмірі 10.752.672,00 грн. входять самостійно нараховані платежі з податку на додану вартість за податковою декларацією № від 19.01.2021р. у розмірі 8.184.019 грн. (сума боргу до сплати - 8.165653 грн., з урахуванням наявної переплати - 18.366 грн.), з терміном сплати 20.01.2021р.; за податковою декларацією № від 20.01.2021р. у розмірі 2.587019 грн., з терміном сплати 01.02.2021р.;

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували як достовірність самостійно задекларованих та узгоджених платником грошових зобов`язань, так і факт добровільної подачі платником вказаних документів обов`язкової податкової звітності.

Наданою на ухвалу суду від 15.03.2023р. копією інтегрованої картки платника за 2021 - 2023 роки. підтверджено, що сума податкового боргу залишається не сплаченою та складає 10.752.672,00 грн.

Доказів відсутності суми боргу у розмірі 10.752.672,00 грн. на момент розгляду справи матеріали справи не містять.

21.01.2021р. контролюючим органом була складена податкова вимога №5075-13, котра надіслана відповідачу за належною податковою адресою та отримана представником відповідача 11.02.2021р., у судовому або позасудовому порядку не оскаржувалась, залишилась невиконаною.

Стверджуючи про наявність підстав для виконання податкового обов`язку боржника у примусовому порядку, контролюючий орган ініціював даний спір.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України.

Суд зазначає, що п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згадані строки у спірних правовідносинах збігли, доказів виконання особою податкового обов`язку у добровільному порядку матеріали справи не містять, доказів припинення податкового обов`язку з інших підстав судом не виявлено.

Заявлена контролюючим органом до стягнення заборгованість відповідає визначенню податкового боргу згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України.

Наявність спірної суми заборгованості підтверджена приєднаною до справи роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.72-76 КАС України у даному конкретному випадку є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом стану розрахунків з приводу виконання особою податкового обов`язку.

Спору з приводу застосування п. 87.9 ст.87 Податкового кодексу України між учасниками справи не існує.

Запроваджений ст. 102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.

Передбачена ст. 95 Податкового кодексу України черговість реалізації управлінської функції контролю за своєчасністю розрахунків Головним управлінням дотримана.

Вирішуючи справу, суд бере до уваги, що до предмету доказування по адміністративній справі про стягнення заборгованості, котра утворилась внаслідок невиконання публічного обов`язку з проведення платежу на користь Державного бюджету України, місцевого бюджету чи певного суб`єкта владних повноважень з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) доведення до відома зобов`язаної особи факту виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку в добровільному порядку, 5) дотримання органом контролю чи управління визначеної законом процедури виконання публічного обов`язку в примусовому порядку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення органом контролю чи управління вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку.

Приєднаними до справи доказами підтверджено обставини існування боржника та боргу, дотримання владним суб`єктом процедури примусового виконання публічного обов`язку, відсутності підстав припинення невиконаного обов`язку.

У ході розгляду справи доказів відсутності обов`язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України або доказів виконання такого обов`язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно не виявлено.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання, що заявлена владним суб`єктом вимога не порушує прав та інтересів відповідача, а відтак, підлягає до задоволення.

Питання форми існування коштів, котрі підлягають вилученню із власності платника податків у процедурі примусового виконання невиконаного добровільно податкового обов`язку на погашення податкового боргу (як безготівкових коштів із рахунків в установах банків чи готівкових коштів) у даному конкретному випадку з огляду на приписи ст.95 Податкового кодексу України належить до виключної управлінської компетенції контролюючого органу під час організації виконання акту органу судової влади України, є межами свободи адміністративного розсуду, а тому судом не вирішується.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМПОРІУМ БЕТОН" () на користь Державного бюджету України кошти за податковим боргом у сумі 10.752.672,00 (десять мільйонів сімсот п`ятдесят дві тисячі шістсот сімдесят дві гривні 00 копійок) грн.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева