Справа № 560/7291/23
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7291/23
РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 28.03.2022 року та здійснити її виплату, як за минулий період, так і в подальшому.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ).

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі №200/7973/21 не встановлено жодних зобов`язань Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення пенсії позивачу.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.05.2023 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позов відповідач просив розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало клопотання, у якому просить позовну заяву за період з 28 березня 2022 року по день звернення до суду (20 квітня 2023 року) залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Вирішуючи вказане клопотання, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд встановив, що про порушення своїх прав позивач дізнався з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.03.2023 №2200-0308-8/24945.

Разом з тим, суд зазначає, що вирішенню питання про призначення позивачу спірної пенсії передувало оформлення та направлення до пенсійного органу Головним управлінням Національної поліції у Волинській області документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 . Відповідні документи 09.02.2023 надіслані Головним управлінням Національної поліції у Волинській області на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі №200/7973/21.

З позовною заявою позивач звернувся 26.04.2023, тобто, строк звернення до суду не пропущено.

З врахуванням наведеного, у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду слід відмовити.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 , у період з 03.08.2005 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 16.07.2020 в органах поліції. Наказом ГУНП у Волинській області від 14.07.2020 № 212 о/с, підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби з 16.07.2020 за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». У вказаному наказі визначено, що вислуга років на день звільнення в пільговому обчисленні складає 24 роки 09 місяців 14 днів, в календарному обчисленні 18 років 11 місяців 00 днів, в тому числі зараховано: служба в органах внутрішніх справ - 14 років 02 місяці 21 день, служба в поліції 04 роки 08 місяців 09 днів.

Наказом від 04.06.2021 №162 о/с було внесено зміни до наказу ГУНП від 14.07.2020 № 212 о/с в частині звільнення зі служби підполковника поліції ОСОБА_1 , помічника начальника ГУНП, а саме абзац «вислуга на день звільнення складає: в пільговому обчисленні - 24 роки 09 місяців 14 днів, в календарному обчисленні 18 років 11 місяців 00 днів, втому числі зараховано: служба в органах внутрішніх справ 14 років 02 місяці 21 день, служба в поліції 04 роки 08 місяців 09 днів», замінено на абзац «вислуга років на день звільнення складає: у пільговому обчисленні 27 років 04 місяці 18 днів, в календарному обчисленні 18 років 11 місяців 00 днів, в тому числі зарахована служба в органах внутрішніх справ - 14 років 02 місяці 21 день, служба в поліції - 04 роки 08 місяців 09 днів.

В липні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання оформити та направити до відповідного органу Пенсійного фонду України подання з необхідними документами для призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХП та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393.

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 10 листопада 2021 року у справі №200/7973/21 встановив наявність підстав для зобов`язання Головного управління Національної поліції у Волинській області оформити всі необхідні документа для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХП та зобов`язав Головне управління Національної поліції у Волинській області оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області у справі №200/7973/21 залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі №200/7973/21 - без змін.

Тому, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі №200/7973/21 та постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року підтверджено наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХП.

В грудні 2022 року позивач звернувся до уповноваженого структурного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України на який покладено функції щодо підготовки та подання до органу, що призначає пенсію, необхідних для призначення пенсії документів - Головного управління Національної поліції у Волинській області з відповідною заявою щодо оформлення необхідних документів та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області подання про призначення пенсії за вислугу років, додавши всі необхідні документи.

Оскільки позивач змінив місце проживання, та на момент звернення до суду проживає у м. Хмельницький, пенсійну справу передано до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

28 березня 2023 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХП.

Однак, листом від 30 березня 2023 року відповідач повідомив про відсутність підстав для призначення пенсії, оскільки відсутня вислуга років - 24 роки та 6 місяців.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та шість місяців і більше.

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (далі - Постанова №393).

Вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 дійшов наступного висновку: "……основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…".

При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок про те, що передбачена Постановою №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, встановлені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Постанови №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно з зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

За наслідками розгляду справи №480/4241/18 Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 зробив наступні правові висновки:

1. В цілях Закону №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду згідно з постановою від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступив Верховний Суд, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд враховує правову позицію Верховного Суду в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладену у постановах від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, та від 21.10.2021 у справі №620/940/19, зокрема про те, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Постанови №393.

Як наслідок, позивач має вислугу більше 25 календарних років. Вислуга років позивача з врахуванням пільгового стажу служби становить більше 25 календарних років, у зв`язку з чим позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років за умовами, що визначені пунктом "а" статті 12 Закону №2262-XIІ, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та Законом №2262-ХІІ.

Суд звертає увагу, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 29 березня 2023 року №7. Саме зазначене рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Строки призначення пенсій визначені статтею 50 Закону №2262-ХІІ, зокрема, пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби.

Для належного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати відповідача призначити, здійснити нарахування й виплату позивачу з 28.03.2022 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №7 від 29 березня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 28.03.2022 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап