Справа № 274/2254/23
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/2254/23 Провадження № 2-а/0274/53/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
30.05.23 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є Олянюк В.Л.,
до1) Головного управління Національної поліції в Житомирській області, представником якого є Панасюк Г.Л., 2) поліцейського сектора реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого сержанта поліції Костецького Івана Володимировича,
проскасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить скасувати постанову серії БАБ № 466648 від 05.04.2023 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі Постанова), винесену поліцейським сектора реагування патрульної поліції Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшим сержантом поліції Костецьким Іваном Володимировичем (далі Поліцейський СРПП), якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та справу про адміністративне правопорушення закрити.
Позов обґрунтований тим, що Постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення, Постанову складено без надання ОСОБА_1 часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень, документів, які характеризують особу, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 (у позовній заяві вказано ОСОБА_2 , що Суд розцінює як очевидну описку) транспортним засобом.
Головне управління Національної поліції в Житомирській області просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Постанова є законною, ОСОБА_1 скоїв зазначене у ній адміністративне правопорушення, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та портативного реєстратора службового автомобіля, ОСОБА_1 не подав будь-яких доказів, які б вказували на неправомірність дій Поліцейського СРПП при винесенні Постанови.
Поліцейський СРПП своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Кодексу адміністративного судочинства України, не повідомив.
Судом з`ясовано, що відповідно до Постанови ОСОБА_1 05.04.2023 р. о 00:45 у м. Бердичеві по вул. В. Дульчика керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, а саме був позбавлений права керування Бердичівським міськрайонним судом від 22.12.2022 р., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 12).
Цією ж Постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн.
Також у Постанові вказано, що до неї додається відеозапис реєстратора № 093(нерозбірливо), бодікамери (нерозбірливо).
Суд вважає за необхідне зазначити, що у матеріалах справи міститься копія Постанови, і саме цим пояснюється нерозбірливість наведених у ній відомостей про технічні засоби, якими здійснено відеозапис порушення., поза розумним сумнівом, на оригіналі Постанови ці відомості є розбірливими.
Таким чином посилання ОСОБА_1 у позовній заяві на те, що Постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення, є безпідставним.
Ці відеозаписи (у трьох файлах) містяться на DVD-диску, доданому Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області до відзиву, з них вбачається, що ОСОБА_1 05.04.2023 р. о 00:45 у м. Бердичеві по вул. В. Дульчика керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 не посилається на те, що він не керував 04.2023 р. о 00:45 у м. Бердичеві по вул. В. Дульчика транспортним засобом Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а посилається на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження керування ним транспортним засобом).
Оцінивши наведене у попередніх трьох абзацах, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 05.04.2023 р. о 00:45 у м. Бердичеві по вул. В. Дульчика керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У Постанові вказано, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування Бердичівським міськрайонним судом від 22.12.2022 р.
З бази даних програми "Д-З", а також з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Житомирського апеляційного суду 22.12.2022 р., яка набрала законної сили, було змінено постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.11.2022 р. у справі № 274/5278/22 та ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Тобто, ОСОБА_1 05.04.2023 р. о 00:45 у м. Бердичеві по вул. В. Дульчика керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи (постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04.11.2022 р. у справі № 274/5278/22, з урахуванням постанови постановою Житомирського апеляційного суду 22.12.2022 р.) позбавленим права керування транспортними засобами.
Згідно з частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, про яке йдеться у Постанові, а саме передбачене частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на нього правомірно накладено стягнення, передбачене цією нормою: штраф в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 грн.
Твердження ОСОБА_1 у позовній заяві про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження керування ним транспортним засобом Суд вважає безпідставним, зважаючи на таке.
Як вказано вище, те, що ОСОБА_1 05.04.2023 р. о 00:45 у м. Бердичеві по вул. В. Дульчика керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтверджується відеозаписами (у трьох файлах), які містяться на DVD-диску, доданому Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області до відзиву.
Статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною першою статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;
2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;
3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;
4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;
5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.
Тобто докази, а саме відеозаписи, були одержані працівником (працівниками) поліції у передбаченому частиною першою статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" порядку, а тому вони є допустимими, ОСОБА_1 не наведено будь-якого обґрунтування того, що ці докази є недостовірними та не подано будь-яких доказів на підтвердження недостовірності таких доказів.
Також Суд наголошує, що ОСОБА_1 взагалі не подано будь-яких доказів, які б вказували, що він не скоював адміністративного правопорушення, про яке йдеться у Постанові.
З приводу посилання ОСОБА_1 у позовній заяві на те, що Постанову складено без надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень, документів, які характеризують особу, Суд вказує наступне.
З наведених вище відеозаписів випливає, що з моменту зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , до моменту складання Постанови пройшло близько 1 години 40 хвилин(з 00:45 до 2:25), працівники поліції не перешкоджали ОСОБА_1 здійснювати телефонні дзвінки, коли той перебував на вулиці, що розцінюється Судом так, що ОСОБА_1 мав і час, і можливість скористатись правовою допомогою, а також подати заперечення та документи, які його характеризують.
При цьому Суд звертає увагу, що наявність документів, як характеризують ОСОБА_1 , не мало значення для розгляду справи, так як частиною другою статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що при накладенні стягнення враховуються, зокрема, особа порушника, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.
Відповідно до частини першої статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;
3) скасовує постанову і закриває справу;
4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Виходячи з наведеного та зважаючи на встановлені вище обставини, Суд вважає, що Постанова підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована, а позовна заява без задоволення.
Керуючись статтями 126, 251, 288, 289 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 242 246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення його у повному обсязі.

Суддя В.В. Корбут