Справа № 520/27066/21
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мороко А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 р. Справа № 520/27066/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2022, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/27066/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення позивачу пенсії у розмірі 68 % замість 73 % відповідних сум грошового забезпечення, з 01.04.2010 року;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області, перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 73 % сум відповідних сум грошового забезпечення з 01.04.2010 року;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області здійснити позивачу виплату суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.04.2010 по дату перерахунку пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 адміністративний позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідно до п. а ч.1 ст. 13 Закону № 2262-XII він має право на нарахування пенсії, виходячи з основного розміру 55 відсотків грошового забезпечення, оскільки був звільнений з органів внутрішніх справ через хворобу. Натомість, відповідач, протиправно, на думку позивача, визначив основний розмір пенсії ОСОБА_1 у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, відповідно до довідки ГУМВС України в Харківській області від 24.07.2020 № 12/331/996, наказом ГУМВС України в Харківській області від 29.03.2010 № 42о/с ОСОБА_1 згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України був звільнений у запас Збройних сил за пунктом 64 "ж" (за власним бажанням) з 31.03.2010 року.

Наказом ГУМУС в Харківській області від 12.05.2010 № 69 о/с був змінений пункт наказу ГУМУСУ в Харківській області від 29.03.2010 року № 42 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 : "Вважати ОСОБА_1 звільненим в запас Збройних сил за ст. 64 пункт «б» (через хворобу) згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з 31.03.2010 року".

ОСОБА_1 з 01.04.2010 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, як пенсіонер органів внутрішніх справи України, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Харківській області № 5565 від 01.09.2021 року, основний розмір пенсії ОСОБА_1 становить 68% грошового забезпечення (вислуга років 26).

Листом від 01.09.2021 року ГУ ПФУ в Харківській області повідомило адвоката позивача про встановлений ОСОБА_1 розмір пенсії 68 % грошового забезпечення.

Позивач, вважаючи, що має право на розмір основної пенсії 73 % (55 % розмір пенсії осіб, які звільнені за станом здоров`я + 18% за кожний з 6 років вислуги років понад 20 років), звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив, з того, що оскільки розмір 55% грошового забезпечення при обрахуванні пенсії застосовується для осіб, які звільнені саме у відставку за віком або за станом здоров`я, то позивачу, який звільнений саме в запас, вірно встановлено пенсію у розмірі 50% відповідних сум грошового забезпечення та додатково за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (в редакції, станом на дату призначення позивачу пенсії 31.12.2010, далі - Закон №2262-XII), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Колегією суддів встановлено, що на час звільнення позивача зі служби в квітні 2010 року порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначався «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 за №114.

За змістом вимог статті 62 Положення №114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил СРСР (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом СРСР «Про загальну військову повинність» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом СРСР «Про загальну військову повинність» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Таким чином, станом на 31.03.2010 (дату звільнення позивача зі служби) Положення №114 передбачало два види звільнення, зокрема, в запас (з постановкою на військовий облік) і у відставку (із зняттям з військового обліку).

Пунктом 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114 (далі - Положення №114, в редакції на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ), встановлено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії;

ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Згідно з п. 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку):

а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого пунктом 7 цього Положення та Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Таким чином, нормами законодавства, чинного на час призначення позивачу пенсії, було передбачене право на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я (тобто за пунктом 65 Положення №114).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин, тобто при наявності відповідних підстав і дійсних обставин особи рядового і начальницького складу можуть бути звільнені зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), у відставку (із зняттям з військового обліку) - «через хворобу» або «через обмежений стан здоров`я».

Крім того, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу можуть бути звільнені зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) - «за власним бажанням».

Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня).

Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено у запас Збройних сил України за п.64 "б" (через хворобу) з 31.03.2010 року згідно наказу Головного управління МВС України в Харківській області від 12.05.2010 № 69 о/с.

Відповідно до статті 21-1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 за №565-ХІІ (чинного на час звільнення позивача і призначення йому пенсії) пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ .

На момент призначення пенсії позивачу (01.04.2010) п. "а" ч.1 ст.13 Закону № 2262-XII діяв в редакції Закону від 04.02.1994 №3946-12, за змістом якої пенсії за вислугу років військовослужбовцям призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, вказані вище норми Закону №2262-ХІІ передбачали, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які на день звільнення зі служби мають вислугу 20 років, пенсія за вислугу років призначається в розмірі 50 процентів відповідної суми грошового забезпечення.

В свою чергу, при звільненні особи рядового і начальницького складу зі служби «у відставку» за віком або за станом здоров`я, пенсія за вислугу років призначається в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

З огляду на викладене, оскільки розмір 55% грошового забезпечення при обрахуванні пенсії застосовується для осіб, які звільнені саме у відставку за віком або за станом здоров`я, колегія суддів приходить до висновку, що позивачу, який звільнений саме в запас, вірно встановлено пенсію у розмірі 50% відповідних сум грошового забезпечення та додатково за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 520/27066/21 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко