Справа № 620/1951/23
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року Чернігів Справа № 620/1951/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ткаченко О.Є., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №55-РС від 15.09.2022 року в частині параграфа 3 п. 58 про звільнення з військової служби у запас (за станом здоров`я) ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2022 №207 (по стройовій частині) про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення;

поновити з 15.09.2022 молодшого сержанта ОСОБА_1 на військовій службі у Збройних Силах України - військовій частині НОМЕР_1 з включенням його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів грошового забезпечення;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення в період з 15.09.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача звільнено з військової служби в запас (за станом здоров`я) без дотримання норм чинного законодавства, в результаті чого Чернігівській об`єднаний міській територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі - Центр комплектування) відмовив йому у знятті з мобілізаційного обліку. Також він був позбавлений можливості отримати направлення на проходження військово-лікарської комісії (далі ВЛК), яку зобов`язаний був пройти у грудні 2022 року.

У відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки оскаржувані накази прийняті зважаючи на висновок ВЛК про непридатність позивача до військової служби.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти аргументів відповідача, викладених у відзиві, та просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення на відповідь, в яких зазначив, що позивач у період дії висновку військово-лікарської комісії був звільнений, посадових обов`язків не виконував. Крім того, вказав, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 позивач поновлений на службі.

Ухвалою суду від 02.03.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до Свідоцтва про хворобу № 615, виданого Центральною ВЛК ЗСУ, від 28.06.2022 позивач є непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців (а.с. 11).

Згідно з пунктом 58 параграфу 3 наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 15.09.2022 № 55-РС (по особовому складу) солдата ОСОБА_1 відповідно до підпункту б пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я) (а.с. 22).

Відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 26.09.2022 № 207 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 відповідно до абз. 9 пункту 260 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України звільнено з військової служби в запас за «станом здоров`я» на підставі висновку ВЛК, як такого, що підлягає повторному медичному обстеженню через шість місяців. З 26.09.2022 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 14-15).

28.12.2022 позивач звернувся до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - Центр комплектування) з метою постановки на облік (а.с. 18).

Листом від 12.01.2023 № 1/172 Центр комплектування повідомив позивача про те, що наказом командира В/ч НОМЕР_1 від 26.09.2022 № 207 позивача звільнено на підставі абз. 9 пункту 260 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України та зазначено, що наказ командира НОМЕР_1 порушує його права. Запропоновано прибути до в/ч НОМЕР_1 для поновлення на військовій службі (а.с. 19).

28.12.2022 позивач звернувся до командира В/ч НОМЕР_1 у зв`язку з невизнанням з боку Центру комплектування правомірності його звільнення з військової служби, а також щодо отримання направлення на ВЛК (а.с. 16).

У відповідь листом від 26.01.2023 № 303/в відповідач підтвердив свою позицію щодо правомірності прийняття оскаржуваних Наказів (а.с. 16).

09.01.2023 та 10.01.2023 позивач повторно звернувся до відповідача та Центру комплектування з відповідними заявами та отримав аналогічні відповіді, що оформлені листами від 12.01.2023 № 69 та від 31.01.2023 № 378/в відповідно (а.с.20-23).

Окрім того, позивач звертався за роз`ясненням щодо порядку проходження і звільнення з військової служби до начальника регіонального управління з територіальної оборони, яке розглянуто та надано відповідь від 09.02.2023 № 1433/6/15 за підписом командира В/ч НОМЕР_2 . Позивачу запропоновано повернутись до місця проходження військової служби у В/ч НОМЕР_1 , оскільки його звільнення в запас на підставі підпункту б пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу є неправомірним. За фактом неправомірного видання командиром В/ч НОМЕР_1 наказу від 15.09.2022 № 55-РС (пункт 58 параграфу 3) проведено службове розслідування, за результатом якого командиру В/ч НОМЕР_1 наказано привести нормативно-правові акти, видані останнім, у відповідність до норм чинного законодавства (а.с. 26-27).

З огляду на вказане, позивач 17.02.2023 звернувся до суду з відповідним позовом про оскарження наказів В/ч НОМЕР_1 про його звільнення з військової служби.

На підставі наказу командира В/ч НОМЕР_2 від 08.02.2023 № 17 командиром В/ч НОМЕР_1 прийнято наказ від 17.02.2023 № 7-РС, відповідно до пункту 59 параграфу 9 якого наказ командира В/ч НОМЕР_1 від 15.09.2022 № 55-РС в частині, що стосується звільнення з військової служби в запас солдата ОСОБА_1 , скасовано (а.с.75-93).

На підставі наказу командира начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 03.03.2023 № 18-РС командиром В/ч НОМЕР_1 прийнято наказ від 07.03.2023 № 63, згідно з яким молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного солдатом резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_3 з 07.03.2023 виключити із списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (а.с.51, 72).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до підпункту б пункту 2 частини четвертої статті 26 вказаного Закону військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час воєнного стану за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина сьома статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу).

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України (далі Положення).

Згідно з пунктом 2 розділу І Положення громадяни проходять військову службу, зокрема, за призовом під час мобілізації.

Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим (пункт 7 розділу І Положення).

Пунктом 12 розділу І Положення передбачено, що, зокрема, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині.

Право видавати накази по особовому складу надається, зокрема, командирам військових частин.

Відповідно до пункту 240 розділу ХІІ Положення військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформлюються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Згідно з пунктом 242 розділу ХІІ Положення після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Положеннями пункту 260 розділу ХІІ Положення визначено, що під час дії особливого періоду військовослужбовці звільняються з військової служби з підстав, визначених статтею 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 26-2 названого Закону (абз. 1).

Військовослужбовці, які перебувають на військовій службі та визнані військово-лікарською комісією непридатними до неї з виключенням з військового обліку, підлягають звільненню у відставку за станом здоров`я, а визнані тимчасово непридатними до військової служби з повторним медичним обстеженням через 6 або 12 місяців - звільненню в запас за станом здоров`я із зазначенням у наказі про звільнення, що ці особи підлягають повторному медичному обстеженню після закінчення відповідного строку (абз. 9).

Громадяни, звільнені з військової служби, у п`ятиденний строк після виключення зі списків особового складу військової частини зобов`язані прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття їх на військовий облік (абз. 10).

Аналіз вказаних правових положень свідчить про наявність колізії між положеннями Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та Положенням про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України. Зокрема, нормами статті 26 Закону Звільнення з військової служби не передбачено як підставу звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я під час дії воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації та визнані тимчасово непридатними до військової служби з повторним медичним обстеженням через 6 або 12 місяців (із зазначенням у наказі про звільнення, що ці особи підлягають повторному медичному обстеженню після закінчення відповідного строку). В той час, як абз. 9 пункту 260 Положення містить зазначену правову підставу.

Суд зауважує, що відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами суд виходить з того, що під час розв`язання правової колізії між нормами перевагу належить віддати положенням закону, як акту права вищої юридичної сили.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що наказ командира В/ч НОМЕР_1 від 15.09.2022 № 55-РС про звільнення позивача з військової служби в запас (за станом здоров`я) на підставі підпункту б пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу є протиправним, оскільки підстави, зазначені у вказаній правовій нормі, для звільнення ОСОБА_1 були відсутні.

Щодо вимоги про скасування вказаного наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Разом з тим, під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідно до пункту 59 параграфу 9 наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 17.02.2023 № 7-РС пункт 54 параграфу 3 наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 15.09.2022 № 55-РС про звільнення з військової служби в запас солдата ОСОБА_1 скасовано (а.с. 75-93).

Також із змісту наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 07.03.2023 № 63 вбачається, що молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного солдатом резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_3 та з 07.03.2023 виключений із списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення (а.с.51).

Тобто, на момент прийняття судом рішення у даній справі - станом на 30.05.2023, наказ від 15.09.2022 № 55-РС є скасованим. При цьому, суд враховує, що позивач не повідомляв суд про повне поновлення його прав після зазначеного. Навпаки, із змісту відповіді на відзив вбачається, що позивач додержується своєї першочергової позиції та позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Також суд дійшов висновку, що наказ командира В/ч НОМЕР_1 від 26.09.2022 № 207 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК, як такого, що підлягає повторному медичному обстеженню через 6 місяців (відповідно до абз. 9 пункту 260 Положення) та виключення його зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки зазначене суперечить статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

При цьому, суд зауважує, що доказів скасування вказаного наказу сторонами до суду на надано.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача поновити позивача на військовій службі з включенням його до списків особового складу В/ч НОМЕР_1 та на всі види грошового забезпечення з 15.09.2022, а також нарахувати та виплатити грошове забезпечення, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзаців 2, 3 частини другої статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей у разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. Посада вважається нижчою, якщо за цією посадою штатним розписом передбачено нижче військове звання, а за умови рівних звань - менший посадовий оклад. У разі якщо штатним розписом передбачено два військових звання або диференційовані посадові оклади, до уваги береться вище військове звання або вищий посадовий оклад. У разі заподіяння йому таким звільненням (переміщенням) моральної шкоди вона може бути відшкодована за рішенням суду.

У разі поновлення на військовій службі (посаді) орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання про виплату військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення). Цей період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і у пільговому обчисленні) та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.

Пунктом 232 Положення передбачено, що у разі незаконного звільнення військовослужбовця з військової служби поновлення його на попередній або рівнозначній посаді здійснюється наказом посадової особи, яка має право звільнення цієї категорії військовослужбовців з військової служби, їй рівнозначної або вищої. Наказ видається на підставі копії рішення суду, матеріалів службового розслідування та копії наказу, виданого відповідним командиром (начальником), про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, винних у незаконному звільненні військовослужбовця.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вказане та на встановлені судом обставини щодо протиправного звільнення позивача з військової служби з виключенням його зі списків особового складу В/ч НОМЕР_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивача на військовій службі з включенням його до списків особового складу В/ч НОМЕР_1 та на всі види грошового забезпечення з 27.09.2022, а також зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату матеріального та грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з дати протиправного звільнення з військової служби з 27.09.2022 по дату фактичного поновлення на посаді.

При цьому, суд звертає увагу, що 15.09.2022 це дата наказу командира В/ч НОМЕР_1 № 55-РС, що став підставою для звільнення позивача, а останній день проходження позивачем військової служби, в тому числі - перебування у складі та на утриманні військової частини, відповідно до наказу командира В/ч НОМЕР_1 від 26.09.2022 № 207 є 26 вересня 2022 року (а.с.12, 14).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги чинного законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним пункт 58 параграфу 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2022 № 55-РС (по особовому складу) про звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас (за станом здоров`я).

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2022 № 207 (по стройовій частині) про звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії, як такого, що підлягає повторному медичному обстеженню через 6 місяців, та з виключенням його зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на військовій службі з включенням його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види грошового забезпечення з 27 вересня 2022 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату матеріального та грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2022 року по дату фактичного поновлення на військовій службі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на військовій службі з включенням його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та присудження виплати ОСОБА_1 матеріального та грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2022 року по дату фактичного поновлення на військовій службі у межах суми за один місяць, звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКРР НОМЕР_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Повний текст судового рішення складено 30 травня 2023 року.

Суддя О.Є. Ткаченко