Справа № 120/2184/23
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

30 травня 2023 р. Справа № 120/2184/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправним наказом Військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2022 № 89, на підставі якого за порушення військової дисципліни та вжиття алкогольних напоїв під час під час виконання службових обов`язків: утриману додаткову грошову винагороду (на період дії воєнного стану) у розмірі 30 000 гривень пропорційно дням участі, з 1 червня по 27 червня 2022 року, та щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі посадового окладу відповідно до постанови КМУ № 168 від 28.02.2018 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами) та пункту 5 розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 26.06.2018 року № 260 (зі змінами) командиру відділення засекречування та передачі даних, сержанту ОСОБА_2 , не виплачувати, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Також позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке мотивовано тим, що на адвокатський запит Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь від 10.02.2023, у якій вказано, що премія та додаткова винагорода позивачу не виплачується відповідно до оскаржуваного наказу. Вказана відповідь була отримана 17.02.2023 поштовим листом, а тому саме з цієї дати позивач дізнався про оскаржуваний наказ.

Враховуючи наведене, представник позивача вважає, що причини пропуску на звернення до суду є поважними.

Ухвалою суду від 13.03.2023 клопотання про поновлення строку задоволено та поновлено строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

22.05.2023 від відповідача поштою надійшов відзив на адміністративний позв, у якому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Також відповідач у відзиві зазначив, що позивачем пропущено місячний строк, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України. Підставами вказав, що у зв`язку з переведенням сержанта ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , матеріали службового розслідування разом із супровідним листом за вих. № 899/1650 від 16.09.2022 було передано за реестром № 26 від 21.09.2022 військовослужбовцю фельд`єгерської служби військової частини НОМЕР_3 Синицькому об 09.50 21 вересня 2022 року. Останній мав привезти їх до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , де проходить військову службу за контрактом військовослужбовець ОСОБА_3 .

Таким чином керівництво Військової частини НОМЕР_2 мало би довести до відома військовослужбовця ОСОБА_1 акт службового розслідування та наказ про результати службового розслідування.

Тобто на думку відповідача, позивачем пропущений визначений ч. 5 ст. 122 КАС строк звернення до суду.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам суд враховує наступне.

Відповідно до частин 1-2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 (п`ятою) статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до адміністративного суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує у своїй практиці, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд звертає увагу, що підставою звернення до суду з цим позовом є невиплата позивачу невиплати додаткової винагороди (на період воєнного стану) у розмірі 30 000 грн. пропорційно дням участі з 01.06.2022 по 27.06.2022 та щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмір посадового окладу, що становить 6600 грн.

одаткової винагороди, яка, на переконання останнього, підлягала виплаті за червень 2022 року.

Відтак, встановлюючи момент, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, суд зазначає, що зазначена винагорода підлягала виплаті за червень 2022 року, а тому про порушення свого права щодо неотримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, та щомісячної премії, позивач повинен був дізнатися при отриманні грошового забезпечення за місяць червень 2022 року.

З огляду на викладене, можна дійти висновку, що місячний строк на звернення позивача до суду з вимогою щодо виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, та щомісячної премії, за липень 2022 року розпочався з 01.07.2022 і закінчився 31.07.2022.

Водночас позивач звернувся до суду лише 07.03.2023, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Враховуючи наведене, позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з посиланням на обставини, які перешкоджали звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України та навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку, надати докази на підтвердження даних доводів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Зазначений вище недолік свідчить про невідповідність поданої позивачем позовної заяви вимогам, встановленим статтею 161 цього Кодексу.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом:

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

Керуючись ч. 13 ст. 171, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна