Справа № 200/2870/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року справа №200/2870/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі № 200/2870/22 (головуючий І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції у м. Києві (далі відповідач), в якому просив: визнати неправомірними дії в частині незарахування в наказі від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення до календарної вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три - часу участі в антитерористичній операції з 7 квітня 2014 року по 6 листопада 2015 року, з 7 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року; зобов`язати обчислити вислугу років з урахуванням Закону № 2262, постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 та внести зміни до наказу від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення із зарахуванням до вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три місяці - часу участі в антитерористичній операції з 7 квітня 2014 року по 6 листопада 2015 року, з 7 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року; зобов`язати оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону № 2262.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року позов задоволений:

- визнано неправомірними дії Головного управління Національної поліції у м. Києві в частині незарахування позивачу в наказі від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» до календарної вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три - часу участі в антитерористичній операції з 7 квітня 2014 року по 6 листопада 2015 року, з 7 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року;

- зобов`язано відповідача обчислити позивачу вислугу років з урахуванням Закону № 2262 та постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 та внести зміни до наказу від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення позивача із зарахуванням до вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три місяці - часу участі в антитерористичній операції з 7 квітня 2014 року по 6 листопада 2015 року, з 7 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року;

- зобов`язано відповідача оформити та подати необхідні документи до органів ПФУ для призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону № 2262.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права. В обґрунтування доводів посилався на те, що відсутні правові підстави для оформлення та надсилання до Головного управління Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років, оскільки позивач не набув право на пенсію за Законом №2262. Для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Наказом УМВС України в Донецькій області від 27.07.2001 року № 177 о/с з 30 липня 2001 року зарахований на службу до Донецького міського управління УМВС України в Донецькій області у слідчий підрозділ, в подальшому проходив службу у слідчих підрозділах Головного управління МВС України в Донецькій області.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 06.10.2015 року № 337 о/с звільнений у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з пунктом 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до пп. «З» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації) п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ). В період з 07.11.2015 року по 30.01.2019 року займав посаду старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Головного управління Національної поліції в Донецькій області. Наказом ГУНП у м. Києві від 31.01.2019 року № 90 переведений до Головного управління Національної поліції у м. Києві.

За довідкою ГУНП в Донецькій області від 01.08.2018 року вих. 4467/02/12-2018) позивач в період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року, з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, на підставі наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 02.02.2015 року № 33; наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 13.12.2015 року № 347; наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 14.12.2015 року № 348; наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при службі безпеки України від 30.04.2018 року № 120дск (а.с. 13).

Загальний період участі позивача в антитерористичній операції на території Донецької області в період з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року, що складає 4 роки 0 місяців та 23 дні.

Отже, позивач є учасником бойових дій, проходив службу в органах внутрішніх справ, після звільнення з якої проходив службу в поліції з якої наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві був звільнений відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Згідно з наказом про звільнення станом на день звільнення позивача, стаж служби в поліції для виплати надбавки для вислуги років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції склав 23 роки 08 місяців 26 днів, у пільговому обчислюванні 31 рік 10 місяців 10 днів.

У серпні 2021 року позивач отримав витяг з наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві № 584 о/с від 13 травня 2021 року про звільнення з 14 травня 2021 року відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; витяг з послужного списку архівної справи; біографічну довідку з архівної справи.

Позивач 3 вересня 2021 року подав до відповідача заяву про призначення пенсії за вислугою років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та надав відповідні документи (а.с. 22-27).

Листом ГУНП у м. Києві № 5829/125/05/26-2021 від 5 жовтня 2021 року відмовило позивачу в оформленні та поданні необхідних документів до органу Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність відповідної календарної вислуги. Стаж служби в поліції на день звільнення у календарному обчисленні складав 23 роки 08 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 31 рік 10 місяців 10 днів (а.с. 30-31).

Представником позивача подано 1 грудня 2021 року до Головного управління Національної поліції у м. Києві адвокатський запит з метою отримання належним чином оформленої відповіді на заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 03.09.2021 року (а.с. 40-41).

Листом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 10 грудня 2021 року № 106-АЗвх/125/05/26/01-2021 відмовлено в оформленні та поданні необхідних документів до органу Пенсійного фонду України в м. Києві для призначення пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність відповідної календарної вислуги. Стаж служби в поліції на день звільнення у календарному обчисленні складав 23 роки 08 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 31 рік 10 місяців 10 днів (а.с. 43-44).

Згідно абз.1 п.1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (далі - Порядок № 393), для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

За пп. «а» п. 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

За ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262) визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. Зазначеною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Отже, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби в органах внутрішніх справ для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку, що узгоджується з висновком в постанові Верховного суду від 27.08.2018 року у справі №750/9775/16-а.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-ХІІ частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, вважала за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17. Суд зазначив про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 року у справі № 295/6301/17.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

За ст. 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Отже, Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

При цьому, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

Крім того, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.

Отже, для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393, що узгоджується з висновками в постанові Верховного суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступив від висновків щодо застосування норм права в постановах Верховного суду від 22.11.2018 року у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 року у справі № 281/459/17, від 27.03.2020 року у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону № 2262-ХІІ.

Таким чином, відмова відповідача у врахуванні позивачу до пільгового страхового стажу періоди участі в антитерористичній операції з 07.04.2014 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року по 30.04.2018 року, з розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно, оскільки позивач є особою визначеною пунктом 1 Порядку № 393, є неправомірною.

Щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції у м. Києві оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

За п. 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі Порядок № 3-1), уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (п. 14 Порядку № 3-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними, зокрема, для призначення пенсії орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо, зокрема, призначення пенсії або про відмову в призначенні пенсії (п. 17 Порядку № 3-1).

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії (п. 18 Порядку № 3-1).

Отже, відповідач в порушення Порядку № 3-1, дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення пенсії позивачу та не скерував до органу ПФУ документи для призначення пенсії за вислугу років.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про визнання неправомірними дій Головного управління Національної поліції у м. Києві в частині незарахування позивачу в наказі від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» до календарної вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три - часу участі в антитерористичній операції з 7 квітня 2014 року по 6 листопада 2015 року, з 7 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року; зобов`язання відповідача обчислити позивачу вислугу років з урахуванням Закону № 2262 та постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 та внести зміни до наказу від 13 травня 2021 року № 584 о/с про звільнення позивача із зарахуванням до вислуги років (23 роки 08 місяців 26 днів) на пільгових умовах один місяць за три місяці - часу участі в антитерористичній операції з 7 квітня 2014 року по 6 листопада 2015 року, з 7 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року; зобов`язання відповідача оформити та подати необхідні документи до органів ПФУ для призначення позивачу пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону № 2262.

Отже, суд першої інстанції правильно вирішив справу що суті спору, внаслідок чого апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі № 200/2870/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 29 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв