Справа № 200/594/23
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

26 травня 2023 року Справа №200/594/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши заяву відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника, адвоката Ухова Романа Владиславовича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткових виплат у розмірах, передбачених наказом МВС України від 3 червня 2020 року № 431 Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину та постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення з 29 квітня 2020 року по дату ухвалення судом рішення по справі;

- зобов`язати відповідача виплатити на користь позивача додаткові виплати у розмірах передбачених наказом МВС України від 3 червня 2020 року № 431 Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину та постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення з 29 квітня 2020 року по 17 лютого 2021 року;

- стягнути з відповідача на користь позивача додаткові виплати у розмірах передбачених наказом МВС України від 3 червня 2020 року № 431 Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину та постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення з 18 лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року на загальну суму 29 537,07 грн;

- зобов`язати відповідача виплатити на користь позивача додаткові виплати у розмірах передбачених наказом МВС України від 3 червня 2020 року № 431 Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину та постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення з 1 січня 2022 року по дату ухвалення судом рішення по справі.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 26 травня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Донецькій області про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 з підстав підписання позовної заяви особою, повноваження якої не підтвердженні належним чином.

В матеріалах справи наявна заява Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка надійшла до суду 7 березня 2023 року, про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення із цим позовом до суду, яка обґрунтована наступним.

Спірні правовідносини виникли з приводу проходження ОСОБА_1 служби в поліції, тобто з публічної служби, а тому строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення грошового забезпечення охоплюється спеціальною нормою - ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 , перебуваючи на службі в поліції, щомісяця отримує грошове забезпечення, як то передбачено нормами спеціального законодавства (Законом України «Про Національну поліцію», Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 6 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799).

Отримуючи з 29 квітня 2020 року (з дати, з якої вважає порушення права) та у подальші місяці 2020, 2021, 2022 років грошове забезпечення, позивач мав бути обізнаним щодо розміру грошового забезпечення, яке йому виплачувалось, отже, якщо вважав, що його права були порушені виплатою не в повному обсязі грошового забезпечення, мав звернутися до суду за захистом своїх прав у строк, встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник ОСОБА_1 надає докази щодо спірних правовідносин, датовані 31 січня 2022 року та 2 лютого 2022 року, отже про нараховане та виплачено позивачу грошове забезпечення з січня по грудень 2020 року та з січня по грудень 2021 року, у тому числі про виплату додаткової доплати за період дії карантину, представнику позивача було відомо ще на початку лютого 2022 року, а ОСОБА_1 було відомо кожного місяця при отриманні грошового забезпечення.

Про отримання грошового забезпечення та його складових позивачу також було відомо і протягом 2022 року.

Отже, позивачем пропущений місячний строк звернення до суду із даним позовом.

Розглядаючи заяву відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 4 даної статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що в КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.

Відповідно до абз. 1 ст. 3 Кодексу законів України про працю (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

В пункті 2.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 9-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року зазначено, що спір щодо стягнення невиплачених власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці. В разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Конституційний Суд України при тлумаченні норми ст. 233 КЗпП України виходив з того, що право на отримання заробітної плати повинно бути гарантоване незалежно від строку. Таким чином, у цій статті КЗпП України встановлена додаткова гарантія для осіб, що звертаються до суду з вимогами про стягнення заробітної плати.

Отже, строки звернення до суду із позовом про нарахування та виплату грошового забезпечення та його складових частин на періоди до 19 липня 2022 року не застосовувалися.

Законом України № 2352-IX від 1 липня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року, внесені зміни, зокрема до КЗпП України.

Так, частини 1 і 2 ст. 233 КЗпП України викладені в новій редакції, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч. 1); із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч. 2).

Згідно нової редакції ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Суд зазначає, що Закон № 2352-ІХ не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії в часі.

Отже, цей Закон містить норми прямої дії та поширює свою дію тільки на ті правовідносини, які виникли після набрання ним чинності - з 19 липня 2022 року.

Разом із цим згідно ч. 1 глави 19 «Прикінцевих положень» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 9 грудня 2020 року № 1236 установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Суд зазначає, що постановами Кабінету Міністрів України строк дії карантину в країні неодноразово продовжувався і станом на час звернення позивача із даним позовом до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом строк запровадженого Кабінетом Міністрів України карантину тривав (та триває).

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду із даним позовом без пропуску строку для такого звернення.

Як наслідок, суд вважає за необхідне відмовити відповідачу у задоволенні його заяви про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку із пропуском строку для його подання.

Керуючись ст.ст. 122, 160-161, 171-172, 241, 242, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 3, 4, 233, ч. 1 глави 19 «Прикінцевих положень» Кодексу законів України про працю суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Донецькій області про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії з підстав пропуску строку звернення до суду із даним позовом - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.П. Волгіна