Справа № 420/11597/23
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№14)» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 22 травня 2023 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№14)» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяви на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 171 КАС України, суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або про дату виконання платіжного доручення.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку з відміткою Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Відповідно до ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У свою чергу, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень ставка, судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до висновків щодо правозастосування, які викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду при розгляді справи № 905/105/20, під майновим позовом (позовна вимога майнового характеру) слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці. Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. До позовних заяв немайнового характеру належать вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Також, під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої є благо, що не піддається грошовій оцінці.

Предмет цього позову носить майновий характер, позивачем у позові самостійно зазначено, що за ДП «Підприємство ДКВС України (№14)» обліковується податковий борг у розмірі 1 861 432,67 грн., що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна № 12/15-32-51-08 від 02.06.2020 року, а отже останній зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі визначеному для вимоги майнового характеру.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2023 р. з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Так, у поданому до суду позові позивача викладено одну позовну вимогу майнового характеру щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№14)» в сумі 1 861 432,67 грн., що і становить ціну позову.

Таким чином, оскільки задоволення зазначеної вимоги є безпосереднім наслідком зміни складу майна позивача, суд приходить до висновку, що вказана позовна вимога є вимогою майнового характеру.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте, позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області не містить ціни позову та позивачем визначено зазначений позов, як немайнового характеру, що є невірним.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 27 частини 1 статті 5 №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частину 1 статті 5 доповнено пунктом 27 згідно із Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу № 2719-IX від 03.11.2022 року (набрання чинності 25.11.2022 року).

Права контролюючого органу визначені у статті 20 Податкового кодексу України. Зокрема, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України, мають серед іншого право:

- звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1);

- звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (підпункт 20.1.34-1 пункту 20.1).

Аналізуючи наведене, слід прийти до висновку, що позов про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі за своєї правовою суттю є відмінним, від позову про стягнення податкового боргу.

Крім цього, подібну диференціацію категорій позовів наведено в частині 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо:

- надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (пункт 3);

- стягнення коштів за податковим боргом (пункт 5).

За таких обставин, слід прийти до висновку, що Головне управління ДПС в Одеській області не звільняється від сплати судового збору за подання позову із вимогами іншого характеру (відмінного від стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Сутність даного позову полягає у наданні дозволу на погашення усієї суми податкового боргу Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№14)» в сумі 1 861 432,67 грн., а не у стягненні податкового боргу.

Відтак, у даній справі підстав для звільнення ГУ ДПС від сплати судового збору на підставі пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» немає.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 06.03.2023 року у справі №640/4970/22.

У зв`язку із зазначеним при зверненні до суду з даним позовом позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі 26840,00 грн. за заявлену вимогу майнового характеру, тобто 10 розмірів прожиткового мінімуму, оскільки 1,5 % ціни позову становлять більше 10 розмірів прожиткового мінімуму.

Однак, з матеріалів позову вбачається, що позивачем документів, які б підтверджували сплату судового збору не надано.

Таким чином, позивачу належить сплатити судовий збір у вищезазначеному розмірі, або ж надати докази, що такий судовий збір вже ним сплачений.

Крім того суд зазначає, що згідно пунктів 4, 5 та пункту 9 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви суд встановив, що заявлена позивачем прохальна частина позову не узгоджується з її мотивувальною частиною та з наведеними вище вимогами Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк у мотивувальній частині позову позивач зазначає: «Враховуючи те, що за ДП «Підприємство ДКВС України (№14)» обліковується податковий борг у розмірі 1 861 432,67 грн., а коштів у підприємства на які можливо було б пред`явити стягнення недостатньо, у контролюючого органу наявні всі правові підстави для звернення до суду з позовною завою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна ДП «Підприємство ДКВС України (№14)», що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна №12/15-32-51-08 від 02.06.2020 року.».

При цьому у прохальній частині позову позивач просить суд: надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№14)» за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, проте не зазначає якої саме суми податкового боргу (у якому розмірі) та на підставі якого акту опису майна (номер та дата).

При цьому, на 2 сторінці позову позивач зазначає: «… станом на 23.03.2023 року відповідно до довідки про суми податкового, розрахунку податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП), податковий борг ТОВ «КМД «Камбіо» становить 1 861 432,67 грн.», тобто в цій частині позову позивач зазначає про податковий борг зовсім іншої юридичної особи.

Згідно ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного суддя зазначає, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом надання до суду:

- уточненої позовної заяви, оформленої відповідно до приписів ст.160 КАС України, зокрема, із зазначенням ціни позову, уточненням змісту позовних вимог, який має бути сформований максимально чітко та зрозуміло (бути логічним) та відповідати змісту мотивувальної частини позову;

- доказів сплати судового збору в розмірі 26 840,00 грн. (оригінал платіжного доручення (квитанції) на рахунок Одеського окружного адміністративного суду.

Зазначені вище недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№14)» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - залишити без руху.

Надати позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Стефанов