Справа № 380/2139/22
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/2139/22
У Х В А Л А

про повернення заяви

29 травня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про визнання протиправним рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі № 380/2139/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 через представника звернулась до суду із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду, відповідно до якої просить:

визнати протиправну бездіяльність відповідача допущену під час виконання рішення від 18.04.2022, а саме

відповідач в розрахунку пенсії позивачці та в розрахунку боргу за період з 21.06.2019 на момент нарахування/фактичної виплати пенсії 30.11.2022 протиправно не врахував понаднормову пенсію позивачці за 11 років понаднормового стажу з суми мінімального розміру пенсії за віком, дійсному на момент нарахування/фактичної виплати в листопаді 2022 року, відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

не здійснив автоматичні перерахунки індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахував надбавки до пенсії відповідно до ст. 27, 28 та ч.2,3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та від 20.02.2019 №124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, в редакції дійсної на момент нарахування/фактичної виплати пенсії позивачці в листопаді 2022 року;

не включив позивачку в коло осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до рішення №07 від 14.11.2022;

відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію позивачки за період з 21.06.2019 по момент фактичної виплати;

згідно положень ч.ч. 1-3 ст.249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання рішення від 18.04.2022 у справі №380/2139/22.

Фактичні обставини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі №380/2139/22, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2022, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії на вказаний банківський рахунок.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оформлене листом №1300-5501-8/67227 від 28.07.2021 про відмову у виплаті пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у Акціонерному товаристві комерційний банк Приватбанк.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , на вказаний нею банківський рахунок - № НОМЕР_1 відкритий у Акціонерному товаристві комерційний банк Приватбанку.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. сплаченого судового збору.

07.11.2022 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №380/2139/22.

Доказів звернення виконавчого листа до примусового виконання заявницею не надано.

Листом від 15.11.2022 №16521-16409/Г-52/8-1300/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило представника заявниці , що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 виконано та поновлено ОСОБА_1 пенсію з 21.06.2019. Розмір пенсійної виплати з 21.06.2019 становить 2724,05 грн. Виплату пенсії за грудень в сумі 2724,05 та нараховано доплату за період з 21.06.2019 по 30.11.2022 в сумі 112594,07 грн буде проведено у грудні 2022 року.

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною четвертою наведеної статті встановлено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

За матеріалами доданими до заяви судом установлено, що згідно розрахунку від 02.11.2022 Личаківським об`єднаним управлінням ПФУ м. Львова прийнято рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 з 21.06.2019.

Заявлені у даній заяві вимоги, що мають бути переглянуті судом, відповідно ст. 383 КАС України, пов`язані із прийняттям органом пенсійного фонду вказаного рішення, а саме: бездіяльність відповідача в розрахунку пенсії позивачці та в розрахунку боргу за період з 21.06.2019 на момент нарахування/фактичної виплати пенсії 30.11.2022 протиправно не врахував понаднормову пенсію позивачці за 11 років понаднормового стажу з суми мінімального розміру пенсії за віком, дійсному на момент нарахування/фактичної виплати в листопаді 2022 року; не здійснення автоматичних перерахунків індексації та/або масові перерахунки пенсії та не врахування надбавки до пенсії; не включення позивачки в коло осіб, яким відповідач зобов`язаний проводити автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до рішення №07 від 14.11.2022; протиправно не здійснив нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію позивачки за період з 21.06.2019 по момент фактичної виплати.

Натомість із заявою позивачка у порядку ст. 383 КАС України звернулась 23.05.2023, тобто із пропуском установленого ч. 4 ст. 383 КАС України строку звернення.

Пунктами 6, 7 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на пред`явлення позову, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення позовної заяви, в тому числі подання її у строки, встановлені КАС України або іншими законами, для чого особа має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Отже, визначальним для вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із заявою, зазначеною у частині першій цієї статті, є дата, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльність), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, пов`язане саме із оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини другої статті 383 КАС України, за якими позивач має зазначити у заяві зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження.

Тобто, перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа - позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними із примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 вказано, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Тобто, станом на листопад 2022 року (рішення про поновлення виплати пенсії) заявниця мала бути обізнана із допущеними протиправними діями, рішеннями, бездіяльністю органу пенсійного фонду на виконання рішення суду від 18.04.2022 у справі № 380/2139/22. При цьому із заявою, що розглядається звернулась 23.05.2023.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що поважними визнаються лише такі причини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які об`єктивно та істотно перешкоджали б зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

При цьому, строк у десять днів визнано законодавцем достатнім для того, щоб позивач, який вважає, що його права, свободи чи інтереси порушено невиконанням судового рішення, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Позивачка не зазначає коли саме дізналася про порушене право, не навела мотивів та обставин, які б свідчили з якого часу вона уважає що порушені її права, свободи та інтереси.

Позивачка не вказала на обставини непереборного і об`єктивного характеру, що перешкодили їй дізнатись про порушення своїх прав та існування, яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду.

Доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до суду з цією заявою заявницею не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявницею подана заява, яка не відповідає вимогам частини четвертої статті 383 КАС України.

Відповідно до частини другої пункту 5 статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Суд звертає увагу на те, що частина п`ята статті 383 КАС України є нормою прямої дії, яка передбачає безумовні наслідки у вигляді повернення заяви, у разі невідповідності заяви вимогам зазначеним у цій статті, без попереднього залишення такої заяви без руху.

Аналогічний правовий висновок щодо процесуальних наслідків застосування ч. ч. 4-5 ст. 383 наведений в ухвалі Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №9901/988/18 та у постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 295/9823/21.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 294-295, 383 КАС України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 від 23 травня 2023 року, подану у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 380/2139/22 повернути заявниці.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Гулкевич І.З.