Справа № 300/1061/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2023 р. справа № 300/1061/23
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач -1, Івано-Франківський ОТЦК та СП), Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідач 2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про звільнення з військової служби.
У адміністративному позові позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо неприйняття рішення про його дострокове звільнення з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";
- зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Калуський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки достроково звільнити ОСОБА_1 з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у ОСОБА_1 при проходженні військової служби виникли підстави для звільнення з такої служби. На думку позивача, цими підставами є необхідність здійснення постійного нагляду за хворою матір`ю. Позивач зазначає, що звертався до Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із рапортом та відповідними підтверджуючими документами про звільнення його з військової служби. Проте, 09.03.2023 дізнався від працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , що начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 службові матеріали щодо звільнення надіслані до відповідача-2 та залишені без задоволення, крім того зазначено про відсутність довідки з управління соціального захисту про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку і здійснює догляд за матір`ю, яка потребує постійного догляду не на професійній основі та про отримання (не отримання) допомоги.
Позивач вважає бездіяльність відповідачів протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, внаслідок чого просить суд зобов`язати Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Калуський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки достроково звільнити його з військової служби за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), в порядку, визначеному статтею 262 КАС України, якою зобов`язано Івано-Франківський обласний територіальний центру комплектування та соціальної підтримки надати до суду належним чином завірені копії документів, які слугували підставою для надання відповіді щодо розгляду питання про звільнення ОСОБА_1
17.04.2023 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов від Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки разом з додатковими матеріалами на виконання ухвали від 20.03.2023. У відзиві представник відповідача-1 зазначає, що документи, подані позивачем разом із рапортом про звільнення з військової служби, підтверджують виключно те, що мати позивача ОСОБА_2 не здатна до самообслуговування та потребує стороннього догляду, але не дають підстав стверджувати про наявність у позивача обов`язку здійснювати такий догляд. Відтак, подані документи були повернуті для доопрацювання, у зв`язку з відсутністю довідки з управління соціального захисту населення про те, що особа перебуває на обліку як надавач соціальних послуг та здійснює догляд за особою на непрофесійний основі. Вважає, що постійний догляд можуть, окрім позивача, здійснювати й інші члени сім`ї, вказує, що в його будинку зареєстровано 3 особи. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Калуський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки також скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 27.04.2023. У відзиві зазначено, що позивач має звання сержант. З огляду на це, при дослідженні процедури звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявив, що до його компетенції не належить розгляд питання щодо звільнення військовослужбовців у військових званнях до майстерсержанта (майстер-старшини). Тому відповідачем-2 були направлені документи на звільнення сержанта ОСОБА_1 на адресу Івано-Франківського обласного ТЦК та СП. Представник відповідача-2 також звертає увагу суду на те, що документи, які свідчать про потребу постійного догляду матері позивача, не стверджують про наявність саме у ОСОБА_1 обов`язку здійснювати такий догляд.
Правом подання відповіді на відзив позивач не скористався.
У період з 08.05.2023 по 22.05.2023 головуючий суддя у справі перебував у відпустці.
Суд, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, встановив таке.
Відповідно до довідки Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.03.2023 за №7/1017 сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_5 на посаді командира другого відділення охорони другого взводу охорони роти охорони.
Згідно із витягом з наказу від 26.02.2022 за №27 сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаду командира 2 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони.
03.02.2023 позивач подав командиру роти охорони рапорт про звільнення його з військової служби у запас до Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку із сімейними обставинами, а саме необхідністю здійснення постійного догляду за хворими батьками(матір`ю). До рапорту долучено такі документи (оригінали і копії): акт обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 07.11.2022 № 37, виписка з протоколу ЛКК від 31.10.2022 № 1162, свідоцтво про народження від 30.06.1967 № 65, копії паспортів ОСОБА_2 (матері) та ОСОБА_1 , довідки про реєстрацію місця проживання позивача та його матері, що не заперечується відповідачами.
Начальником Калуського РТЦК та СП 03.02.2023 оформлено Подання з клопотанням про звільнення сержанта ОСОБА_3 з військової служби у запас через такі сімейні обставини або інші поважні причини у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарської консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Подання із рапортом та доданими до нього документами спрямовано до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Супровідним листом від 03.03.2023 за №3/416, Івано-Франківським обласним територіальним центом комплектування та соціальної підтримки надіслано на адресу Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки службові матеріали до звільнення з військової служби сержанта ОСОБА_1 для опрацювання. Довідково зазначено про відсутність довідки з управління соціального захисту про те, що особа ( ОСОБА_1 ) перебуває на обліку і здійснює догляд за особою (його матір`ю), яка потребує постійного догляду не на професійній основі та про отримання (не отримання) допомоги.
На момент звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, за наслідками розгляду рапорту позивача від 03.02.2023, відповідачі будь-яких інших рішень не прийняли.
Вважаючи таку бездіяльність протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду з цим адміністративним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 статті 2 Закону № 2232-XII передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про Загальну мобілізацію" оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні""від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Як зазначалось судом, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ІНФОРМАЦІЯ_5 на посаді командира другого відділення охорони другого взводу охорони роти охорони. У той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивач висловив своє бажання не продовжувати проходження військової служби та подав рапорт про звільнення у запас на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІ, у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю.
З огляду на вищенаведене, суд вказує на таке.
Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII.
Так, відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Отже, системний аналіз вищевказаної норми пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються за сімейними обставинами, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду, зокрема, за хворою матір`ю, що підтверджується відповідним медичним висновком МСЕК або ЛКК закладу охорони здоров`я. При цьому вказана норма не ставить звільнення з військової служби у залежність від обов`язкового перебування військовослужбовця на обліку в управлінні соціального захисту для здійснення не на професійній основі догляду за особою, яка потребує постійного догляду.
Судом встановлено, що Виписка з протоколу ЛКК (лікарської консультативної комісії) КНП «Калуський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Калуської міської ради» від 31.10.2022 за №1162, засвідчена, зокрема, печаткою ЛКК, містить висновок про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не здатна до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду.
З акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 07.11.2022 за №37, виданого Калуською міською радою, вбачається, що ОСОБА_2 проживає у будинку свого сина ОСОБА_1 останніх пів року, хворіє, потребує догляду. Місце реєстрації ОСОБА_2 згідно із довідкою ЦНАП виконкому Калуської міської ради від 02.11.2022 № 917657 АДРЕСА_2 .
Також в матеріалах справи міститься Довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Бази Громади Калуської міської територіальної громади від 04.11.2022 за №918365, видана Центром надання адміністративних послуг Калуської міської ради, з якої слідує, що у будинку за адресою АДРЕСА_3 , де проживає позивач та його мама, зареєстровані 3 особи, а саме, окрім ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Відповідно до частини 7 статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Згідно з пунктом 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Пунктом 14 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
За приписами пп.2 п. 225 Положення, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється:
під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":
у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
З огляду на вищевказану норму законодавства, суд погоджується з відповідачем-2, що до компетенції Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не належить розгляд питання щодо звільнення військовослужбовця у військовому званні сержант.
Згідно із абзацом 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція №170) звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.
Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п.5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
Суд враховує, що позивачем дотримано законодавчо визначену процедуру подання рапорту та доданих до нього документів. Крім того, на виконання пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ ОСОБА_1 підтверджено наявність поважних сімейних обставин відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
З огляду на вищевикладене, суд критично ставиться до вимоги відповідача-1 стосовно надання позивачем довідки з управління соціального захисту населення про те, що особа перебуває на обліку як надавач соціальних послуг та здійснює догляд за особою на непрофесійний основі, оскільки, як зазначалось вище, підпунктом «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ передбачено окрему підставу для звільнення за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворими батьками, що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Також безпідставними є доводи відповідачів про те, що, окрім позивача, постійний догляд за ОСОБА_2 можуть здійснювати інші члени його сім`ї, зокрема, зареєстровані із ним за однією адресою, позаяк законом встановлено саме право військовослужбовців, які не висловили бажання продовжувати військову службу, на звільнення з такої служби за наявності визначених обставин та певних умов (пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ). Необхідність здійснення постійного догляду за хворою матір`ю є самостійною підставою для звільнення з військової служби за сімейними обставинами, незалежно від того чи має військовослужбовець інших родичів. До того ж, факт реєстрації місця проживання за однією адресою не може свідчити про сумісне проживання зареєстрованих осіб та безумовну можливість забезпечення постійного догляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач-1 допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю.
Разом з тим, з огляду на приписи п. 225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, своєчасне складення Подання з клопотанням про звільнення позивача в запас та направлення документів до відповідача 1, суд не вбачає протиправної бездіяльності збоку Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Суд доходить висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача-1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити частково.
Розподіляючи між сторонами судові витрати, суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).
Отже, на користь позивача, з бюджетних асигнувань Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, у розмірі (60%) - 644,16 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо неприйняття рішення про дострокове звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , командира другого відділення охорони другого взводу охорони роти охорони Калуського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішеня суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач - 1: Івано-Франківськоий обласноий територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, вул. Довженка, 21, м. Івано-Франківськ, 76026);

відповідач 2: Калуськоий районний територіальний цент комплектування та соціальної підтримки (, вул. Бандери, 25, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300).

Суддя Гомельчук С.В.