Справа № 360/251/23
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/251/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2023 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) (далі - відповідач) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди, у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів країни від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за грудень 2022 року та січень 2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшення додаткової винагороди, з врахуванням сплати податків і зборів, за грудень 2022 року в сумі 40 035,48 гривень та за січень 2023 року в сумі 68 950,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що старший лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді заступника начальника відділу зв`язку та інформаційних систем штабу ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), та з 24.02.2022 приймає безпосередню участь у бойових діях, забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в Донецькій та Луганській областях, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 15.03.2023 № 12/693.

Відповідно до змісту положень п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" на період дії воєнного стану, зокрема і військовослужбовцям Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Позивачу за грудень 2022 та січень 2023 року додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн на місяць виплачена відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168.

Однак, відповідно до бойових розпоряджень по 3 прикордонному загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса з 01 по 05 грудня 2022 року, з 09 по 31 грудня 2022 року та з 01 по 31 січня 2023 року, позивач щоденно приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у першому ешелоні оборони у складі оперативно-тактичного угрупування "ІНФОРМАЦІЯ_6" Об`єднаних сил у східній частині Донецького операційного району.

Першим заступником начальника загону - начальником штабу підполковником керівнику відповідача подано рапорти з клопотанням про виплату додаткової винагороди (збільшеної додаткової винагороди) за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у розмірі по 70 000 грн на місяць на одного військовослужбовця, пропорційно кількості діб проходження служби та виконання, завдань в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема позивачу за 28 діб в грудні 2022 року та за 31 добу у січні 2023 року.

Позивач вважає, що за 28 діб грудня 2022 року відповідач повинен був нарахувати 63225,81 гривень, а з врахуванням сплати податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів, зокрема військового збору у розмірі 1,5%, виплатити 62277,42 гривень. За 31 добу січня 2023 року - повинен був нарахувати 70 000 грн, а з врахуванням сплати податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів, зокрема, військового збору у розмірі 1,5%, вплатити 68950,00 грн.

Однак, 27.01.2023 відповідачем, відповідно до наказу по ІНФОРМАЦІЯ_1 №13-ОС від 08.01.23 "Про виплату грошового забезпечення", було виплачено лише 17793,56 грн, що відповідає лише 8 добам проходження служби та виконання завдань в районах ведення воєнних (бойових) дій у грудні 2022 року. (Розрахунок: 70000:31х8=18064,52грн, з відрахуванням військового збору 270,96 грн становить 17793,56 грн). При цьому, за січень 2023 року, відповідачем наказ, щодо нарахування та виплату позивачу збільшення додаткової винагороди до 70 000 грн, не видавався, відповідно така винагорода не нараховувалась і не виплачувалась.

Таким чином, відповідачем не нараховано та не виплачено збільшення додаткової винагороди позивачу за 19 діб грудня 2022 року, що, з врахуванням сплати податків та зборів, становить 42 259,68 грн. (Розрахунок: 27-8=18 діб; 70000:31х19=42903,23 грн, з вирахуванням 1,5% військового збору 643,55 грн становить - 42259,68 грн). А також, відповідачем не нараховано та не виплачено збільшення додаткової винагороди позивачу за 31 добу січня 2023 року, що, з врахуванням сплати податків та зборів, становить 68 950,00 грн. (Розрахунок: 70000 з відрахуванням військового збору 1050,00 грн становить 68950,00 грн).

Отже, внаслідок бездіяльності відповідача, позивачу недоплачено збільшення додаткової винагороди за грудень 2022 року та січень 2023 року в загальній сумі 111 209,68 грн.

Позивач вважає бездіяльність відповідача стосовно неповного нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за грудень 2022 року та за січень 2023 року протиправною, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 28.03.2023 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази у відповідача.

Ухвалою суду від 05.05.2023 витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) відомості щодо залучення ОСОБА_1 до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за 09.12.2022, 11.12.2022, 13.12.2022 та 02.01.2023 з наданням бойових розпоряджень, у разі відсутності яких - надати відповідні пояснення; а також витребувати бойові розпорядження за спірний період, оформлені належним чином, з зазначенням конкретних бойових завдань, до виконання яких залучався позивач.

Ухвалою суду від 19.05.2023 витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) відомості щодо залучення ОСОБА_1 до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за 09.12.2022, 11.12.2022, 13.12.2022 та 02.01.2023 з наданням бойових розпоряджень, у разі відсутності яких - надати відповідні пояснення щодо підстав не включення позивача до цих розпоряджень, запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення щодо виконання ним бойових завдань 09.12.2022, 11.12.2022, 13.12.2022 та 02.01.2023.

13.04.2023 відповідачем надано через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити з таких підстав.

Позивач проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - начальника загону) від 17.08.2022 №2517-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду заступника начальника відділу зв`язку та інформаційних систем штабу.

На виконання пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 09.12.2022 №628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (наказ 628 АГ), який набирає чинності та застосовується з 01.12.2022 (цей наказ застосовувався за період грудень 2022 року - січень 2023 року).

Кабінет Міністрів України як суб`єкт, якому надано повноваження прийняття нормативно-правових актів, безпосередньо зазначив про те, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої цією постановою, мали визначатися керівниками відповідних міністерств та державних органів з 24 лютого 2022 року. Саме тому Наказ № 628-АГ, який видано на виконання вимог Постанови № 168, підлягав обов`язковому виконанню всіма підрозділами Державної прикордонної служби України та розповсюджував свою дію на всіх її військовослужбовців з 01 грудня 2022 року до моменту втрати чинності на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05 лютого 2023 року № 88-АГ «Про визнання таким, що втратив чинність наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України».

На теперішній час не визнавались незаконними або такими, що не відповідають Конституції України, ні пункт 2-1 постанови від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ні пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168», ні Наказ № 628-АГ, який вже був виданий станом на момент спірних правовідносин з позивачем, що свідчить про те, що вони законні та мають визначену нормативно-правову силу, зокрема, вказаний наказ підлягав обов`язковому врахуванню суб`єктами владних повноважень Державної прикордонної служби України, у тому числі і відповідачем під час прийняття рішення щодо нездійснення виплати позивачу додаткової грошової винагороди.

Пунктом 1 наказу 628 АГ було визначено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Несення військової служби під час дії режиму воєнного стану військовослужбовцем є заходами, пов`язаними із забезпеченням боєготовності військової частини. Також, відповідно до наказів та розпоряджень військового керівництва передбачено обов`язок особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 цілодобово бути в готовності до виконання завдань за призначенням.

Позивач у період із початку введення в Україні режиму воєнного стану по теперішній час (час дії постанови №168) постійно виконує обов`язки військової служби.

Таким чином, з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, позивач в повному обсязі отримував додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000 гривень.

Абзацом другим пункту 1 Наказу № 628-АГ встановлено, що додаткова винагорода до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» (далі - Наказ № 392-АГ) визначено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій: 1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження абобезпосереднього зіткнення з противником; 2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником; 3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження); 4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником; 5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; 6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями; 7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Зазначений перелік бойових (спеціальних) завдань є вичерпним та застосовується до різних підрозділів органів охорони державного кордону окремо, оскільки кожен підрозділ виконує завдання в межах свого призначення. Проте основною умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є огневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником. Кожне вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником фіксується окремо в Журналі бойових дій.

Пунктом 3 Наказу № 628-АГ передбачено, що документами, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є: 1) бойовий наказ (бойове розпорядження); 2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційновахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них; 3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Зазначений перелік документів також є вичерпним. Нарахування та виплата збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 грн проводиться у сукупності саме цих трьох документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Подання окремо рапорту вх. №101р від 04 січня 2023 року та рапорту вх. №3992р від 10 березня 2023 року начальником підрозділу та наявність бойових розпоряджень не підтверджує факт участі позивача у бойових діях або заходах, оскільки у журналі бойових дій відсутній запис вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Стосовно бойових розпоряджень та журналу бойових дій відповідач зазначив, що відповідно до підпункту 5.2.7. пункту 5.2. розділу 5 Бойового статуту Збройних Сил України постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.

Бойовий наказ (бойове розпорядження) повинен бути стислим, зрозумілими та виключати будь-яку можливість подвійного їх тлумачення.

У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.

У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.

Ведення Журналу бойових дій в Державній прикордонній службі України здійснюється з дотриманням вимог Інструкції з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06 жовтня 2020 року № 363.

Так, відповідно до пункту 4 Розділу ІV вищезгаданої Інструкції обов`язковими складовими Журналу бойових дій є: дата запису; загальна обстановка перед початком операції (бою); бойових склад та угрупування своїх військ та військ противника; співвідношення сил і засобів; коротке викладення завдання військовій частині (підрозділу); рішення командира та бойові завдання, поставлені підпорядкованим частинам (підрозділам); уточнені рішення та розпорядження, які віддавалися командирами (начальниками) чи були отримані від старших начальників; дані про захоплення полонених та трофеїв; втрати своїх військ і противника; можливі висновки та пропозиції щодо тактики застосування військ (сил).

Відповідно до наказу начальника прикордонного загону від 08.01.2023 №13-ОС «Про виплату додаткової винагороди» позивачу нарахована та виплачена збільшена додаткова винагорода пропорційно дням вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, яке зафіксоване в Журналі бойових дій за період з 03-04.12.2022, 06.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22-23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022.

Таким чином, враховуючи, що позивачем за грудень 2022 року та за січень 2023 року безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не здійснювалась, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень, не вбачається.

Також відповідач зазначив, що відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (зі змінами) є територіальною громадою, яка розташована в районні проведення воєнних (бойових) дій або яка перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). При цьому, наявність Луганської та Донецької областей у Переліку №75 не надає позивачу права на отримання додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень щомісячно.

Відповідно до наказів Головнокомандуючого ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №1 від 02.01.2023 (грудень), №26 від 02.02.2023 (зі змінами від 14.02.23 №35) Луганська та Донецька область в період з грудня 2022 року по січень 2023 року входять до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. В деяких бойових розпорядженнях не зазначені населені пункти. Бойові розпорядження зазначені в наказі начальника прикордонного загону від 08 січня 2023 року № 13-ОС «Про виплату додаткової винагороди» надати не є можливим, оскільки володільцями та розпорядниками інформації, яка міститься в зазначених наказах та бойових розпорядженнях є виключно ГЗСУ, АДПСУ, ОСУВ «ІНФОРМАЦІЯ_5», ОТУ «ІНФОРМАЦІЯ_6».

На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

21.04.2023 позивачем надано відповідь на відзив, в якому, зокрема, зазначено, що у відзиві на позов відповідач не надав обґрунтованого заперечення щодо викладених у позовній заяві правових підстав до задоволення цього позову. Висновки відповідача щодо безпідставності позовних вимог, не спростовують доводи позовної заяви, а навпаки, підтверджують, що відповідач, відмовляючи позивачу у видачі наказу про нарахування та виплату збільшеної додаткової винагороди, порушив принципи верховенства права; відповідач безпідставно не видав наказ про нарахування та виплату збільшеної додаткової винагороди позивачу за 19 діб грудня 2022 року та 31 добу січня 2023 року, не зважаючи на належне документальне підтвердження наявності підстав для такої виплати.

12.05.2023 відповідачем надано клопотання про долучення до матеріалів справи копій бойових розпоряджень за грудень 2022 року та січень 2023 року, з зазначенням, що до бойових розпоряджень за 09.12.2022, 11.12.2022, 13.12.2022 та 02.01.2023 позивач не включався, в зазначені дні у відпустці, відрядженні, на лікарняному не перебував.

13.05.2023 позивачем надано додаткові пояснення з зазначенням, що відповідачем складена довідка від 18 квітня 2023 року за № 14/2786-23-Вих, якою підтверджується, що відповідно до вимог Інструкції з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06 жовтня 2020 року № 363, до облікових даних Журналу службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК вносяться бойові розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) з 24 лютого 2022 року, зокрема внесені бойові розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) за грудень 2022 року та січень 2023 року, відповідно до яких військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) виконують визначені завдання.

Даною довідкою від 18 квітня 2023 року за № 14/2786-23-вих, відповідачем підтверджено доводи позивача, а саме до Журналу службово-бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК вносяться всі бойові розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ), починаючи з 24.02.2022, на підставі яких військовослужбовці виконують завдання в районі ведення бойових дій.

Відповідно до бойового розпорядження АДПСУ №94 (гриф) від 11.06.2022 ((гриф)/25-1217-Е від 11.06.2022) ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) перейшов в оперативне підпорядкування оперативно - стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та діє за його рішенням. Відповідно до бойового розпорядження НОМЕР_3 (гриф) від 11.06.2022 ((гриф)/25-963-Е від 11.06.2022) та бойового розпорядження Командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 11.06.2022 №116/131(гриф) ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) входить до складу сил та засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (зазначені обставини відомі відповідачу, та вищеназвані документи знаходяться в нього).

Керівництвом ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (в/ч НОМЕР_8) як старшим начальником на рапорт керівника відповідача - начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_6 надано довідку № 313/ОТУЛ від 06.01.2023, якою підтверджується, що вказані в ній 349 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у грудні 2022 року приймали безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) в першому ешелоні у складі оперативно-тактичного угрупування «ІНФОРМАЦІЯ_6» Об`єднаних сил у східній частині Донецького операційного району. Зокрема, в графі «168» зазначено старший лейтенант ОСОБА_1 з 01 по 05 та з 9 по 31 грудня 2022 року.

Таким чином, даною довідкою старшого військового начальника відповідача підтверджується, що військовослужбовці приймали безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) в першому ешелоні, тобто підтверджується наявність підстав для виплати цим військовослужбовцям (зокрема і позивачу) збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (зі змінами), - територіальні громади Краматорського району Донецької області знаходяться в районі проведення бойових дій.

Адміністрацією Державної прикордонної служби України відповідно до п. 8 наказу АДПСУ від №628/0/81-22-АГ визначено, що склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

На підставі цього, АДПСУ видано наказ від 04.01.2023 №105/0/8/23-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь в бойових дія або заходах у відповідних районах ведення бойових дій», в період з 01 по 31 грудня 2022 року, яким підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1, включений до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, брав участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій з 01 по 31 грудня 2022 року. Окрім того, Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано наказ від 03.01.2023 №1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», яким підтверджується, що з 01 по 31 грудня 2022 року до районів ведення бойових дій зокрема включено Луганська та Донецька область (фотокопії вищевказаних наказів додаються, належно завірені копії наказів знаходяться у відповідача).

Однак, у лютому 2023 року всупереч положенням п. 8 наказу АДПСУ від №628/0/81- 22-АГ такий наказ за січень 2023 року не видавався.

Відповідно до наказів Головнокомандуючого ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №1 від 02.01.2023 (грудень - Луганська та Донецька області), №26 від 02.02.2023 (зі змінами від 14.02.23 №35 - Луганська область (Сватівський район та Сєвєродонецький район), Донецька область (Краматорський район, Бахмутський район)) Луганська та Донецька область (окремі райони) в період з грудня 2022 року по січень 2023 року входять до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Абзацом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 р. № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» установлено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (зі змінами), та затвердженого наказом від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004, територіальними громадами, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), є територіальні громади и Краматорського району Донецької області в тому числі і Краматорська міська територіальна громада. При цьому слід звернути увагу, що накази АДПСУ та Головнокомандуючого ЗСУ не пройшли державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України, а отже перевагу мають накази Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, що зареєстровані у міністерстві юстиції України.

З огляду на вищевикладене, підтверджується, що у грудні 2022 та у січні 2023 року позивач брав участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій.

22.05.2023 позивачем надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що 09.12.2022, 11.12.2022, 13.12.2022 та 02.01.2023 до виконання завдань в безпосередній участі у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії не залучався, але перебував безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, а саме в насаленому пункті Краматорськ, Краматорського району, Донецької області.

25.05.2023 відповідачем долучено до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_4 від 25.05.2023, згідно із якими ОСОБА_1 09.12.2022, 11.12.2022, 13.12.2022, 02.01.2023 перебував безпосередньо в районах ведення бойових дій в населеному пункті Краматорськ Донецької області, але в бойові розпорядження не вносився.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з 14.02.2015 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 24.02.2022 по теперішній час безпосередньо бере участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації проти України в Донецькій та Луганській областях, що підтверджується відомостями з паспорта громадянина України № НОМЕР_6 , витягу з реєстру територіальної громади від 09.03.2023, службового посвідчення № НОМЕР_7 , довідкою військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2023 № 12/693.

Згідно із витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.08.2022 № 2517-ОС «Про особовий склад» старшого лейтенанта ОСОБА_1 (НОМЕР_9) призначено заступником начальника відділу зв`язку та інформаційних систем штабу, звільнивши з посади начальника групи рухомих засобів відділення зв`язку та інформаційних систем, згідно з підпунктом 4 пункту 93 Положення (на вищу посаду - у порядку просування по службі).

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.12.2022 № 4613-ОС «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з Додатком 1.

Під порядковим номером 1239 Списку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за грудень 2022 року (додаток 1 до наказу від 26.12.2022 № 4613-ОС), зазначений старший лейтенант ОСОБА_1 , період проходження служби - 01-05.2022, 09-31.12.2022, кількість діб - 28, сума - 30000,00 грн.

Рапортом від 02.01.2023, зареєстрованим 04.01.2023 за вх. № 101р, перший заступник начальника загону- начальник штабу підполковник ОСОБА_5 клопотав перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу, штабу ІНФОРМАЦІЯ_1, що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70 000 грн на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань у грудні 2022 року, зокрема, старшому лейтенанту ОСОБА_1 , за період проходження служби з 01-05.12.2022, 09-31.12.2022, кількість діб - 28 (порядковий номер у списку 35).

Витягами з бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за 01-05.12.2022, 10.12.2022 , 12.12.2022, 14.12.2022-31.12.2022 підтверджується, що старший лейтенант ОСОБА_1 щоденно включався до оперативного складу резервного пункту управління прикордонного загону або добового наряду прикордонного загону для виконання бойових завдань.

09.12.2022, 11.12.2022 та 13.12.2022 позивач до бойових розпоряджень не включався.

Згідно з розділом ІІ «Облік ведення бойових дій» Журналу службово-бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 № 2-ДСК 03.12.2022, 04.12.2022, 06.12.2022, 10.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022 відбувалися бойові дії/вогневі ураження в місцях дислокації військової частини, де проходить службу позивач.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Державної прикордонної служби України від 08.01.2023 № 13-ОС «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 70000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за грудень 2022 року за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з Додатком 1.

Під порядковим номером 402 Списку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 на виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за грудень 2022 року (додаток 1 до наказу від 08.01.2023 № 13-ОС), зазначений старший лейтенант ОСОБА_1 , період проходження служби - 03-04.22, 13.12.2022, 17.12.2022, 22-23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022, кількість діб - 8, сума - 18064,52, підстава: БР ГЗСУ від 10.06.2022 № 3939, БР АДПСУ від 11.06.2022 № 94 (гриф), БР ОСУВ «ІНФОРМАЦІЯ_5» від 11.06.2022 № 116/1/31 (гриф), БР ОТУ «ІНФОРМАЦІЯ_6» від 17.06.2022 № 313/ОКПОТУ/79 (гриф), БР ОТУ «ІНФОРМАЦІЯ_6» від 27.08.2022 № 241 (гриф), Журнал СБД від 24.02.2022 № 2 (гриф).

Згідно з розрахунковими листами за грудень 2022 року та січень 2023 року ОСОБА_1 у грудні 2022 року на підставі наказу від 26.12.2022 № 4613-ОС виплачено додаткову винагороду 30000 у розмірі 27096,77 грн за 28 днів грудня 2022 року; у січні 2023 року на підставі наказу від 08.01.2023 № 13-ОС виплачено додаткову винагороду 70000 у розмірі 18064,52 грн за 8 днів грудня 2022 року.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.02.2023 № 56-ОС «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з Додатком 1.

Під порядковим номером 1208 Списку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за січень 2023 року (додаток 1 до наказу від 03.02.2023 № 56-ОС), зазначений старший лейтенант ОСОБА_1 , період проходження служби - 01-31.01.2023, кількість діб - 31, сума - 30 000 грн.

Рапортом від 10.03.2023, зареєстрованим 10.03.2023 за вх. № 3992, перший заступник начальника загону- начальник штабу підполковник ОСОБА_5 клопотав перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_6 про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу, штабу ІНФОРМАЦІЯ_1, що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70 000 грн на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань у січні 2023 року, зокрема, старшому лейтенанту ОСОБА_1 , за період проходження служби 01-31.01.2023, кількість діб - 31 (порядковий номер у списку 38).

Витягами з бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 за 01.01.2023 , 03.01.2023 - 31.01.2023 підтверджується, що старший лейтенант ОСОБА_1 щоденно включався до оперативного складу резервного пункту управління прикордонного загону або добового наряду прикордонного загону з метою виконання бойових завдань.

02.01.2023 позивач до бойового розпорядження не включався.

Згідно з розрахунковим листом за лютий 2023 року ОСОБА_1 у січні 2023 року на підставі наказу від 03.02.2023 № 56-ОС виплачено додаткову винагороду 30000 у розмірі 30000 грн за 31 день січня 2023 року; додаткова винагорода 70000 за січень 2023 року позивачу не нарахована та невиплачена.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, зауважив, що «служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо».

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20.11.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Указ № 64/202), затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктами 2 та 4 Указу № 64/202 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону № 389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 661-IV основними функціями Державної прикордонної служби України зокрема є:

охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність»;

участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом, а також припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), організованих груп та злочинних організацій, що порушили порядок перетинання державного кордону України;

координація діяльності військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї, а також діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України та пропуску до тимчасово окупованої території і з неї або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України (частина друга статті 2 Закону № 661-IV).

Частиною першою статті 6 Закону № 661-IV визначено, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має таку загальну структуру: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони; органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини; розвідувальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із пунктами 3, 4 статті 19 Закону № 661-IV на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Отже, за вище наведеного правового регулювання, відповідач входить до структури Державної прикордонної служби України, а тому починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та на час розгляду даної адміністративної справи здійснює передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ) військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною першою статті 12 Закону № 1932-XII «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 1146 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовувалася у період з 01 вересня 2022 року по 20 січня 2023 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (абзац перший).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення (абзац другий).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абзац третій).

Згідно із пунктом 2-1 Постанови № 168 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка застосовувалася у період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання Указу № 64/2022 та пункту 2-1 Постанови № 168, з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, 09 грудня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято Наказ № 628-АГ.

Відповідно до пункту 1 Наказу № 628-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Наказу № 628-АГ передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, в тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу технічної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових (спеціальних) завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншої технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морських та річкових акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Згідно із пунктом 3 Наказу № 628-АГ документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або в заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені, та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Пунктами 4-14 Наказу № 628-АГ визначено порядок і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 15 Наказу № 628-АГ цей наказ набирає чинності та застосовується з 01 грудня 2022 року.

Статтею 1 Указу Президента України від 03.10.1992 № 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» (далі - Указ № 493/92) установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Згідно із частиною другою статті 2 Указу № 493/92 державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 3 Указу № 493/92 нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731 затверджено Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади (далі - Положення № 731).

Відповідно до пункту 2 Положення № 731 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Згідно із пунктом 4 Положення № 731 державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), антикорупційної та гендерно-правової експертиз з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

У пункті 5 Положення № 731 визначено, що на державну реєстрацію не подаються акти:

а) персонального характеру (про склад комісій, призначення на посаду і звільнення з неї, заохочення працівників тощо);

б) дія яких вичерпується одноразовим застосуванням, крім актів про затвердження положень, інструкцій та інших, що містять правові норми;

в) оперативно-розпорядчого характеру (разові доручення);

г) якими доводяться до відома підприємств, установ і організацій рішення вищестоящих органів;

д) спрямовані на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерств, інших органів виконавчої влади, що не мають нових правових норм;

е) рекомендаційного, роз`яснювального та інформаційного характеру (методичні рекомендації, роз`яснення, у тому числі податкові, тощо), нормативно-технічні документи (національні та регіональні стандарти, технічні умови, будівельні норми і правила, правила спортивних змагань з видів спорту, визнаних в Україні, тарифно-кваліфікаційні довідники, кодекси усталеної практики, форми звітності, у тому числі щодо державних статистичних спостережень, адміністративних даних та інші).

Абзацами першим та другим пункту 15 Положення № 731 визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що Наказ № 628-АГ містить норми, які зачіпають права військовослужбовців Державної прикордонної служби України на отримання додаткової винагороди, а також встановлює організаційно-правовий механізм реалізації права на таку допомогу, суд погоджується з твердженнями позивача, що цей Наказ мав пройти державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України.

Однак судом встановлено, що Наказ № 628-АГ державну реєстрацію не пройшов, тому відповідно до пункту 15 Положення № 731 вважається таким, що не набрав чинності, і не може бути застосований до спірних правовідносин.

Відповідно суд вважає, що оцінка правомірності дій відповідача щодо виплати позивачу додаткової винагороди у спірному періоди має здійснюватися виключно з огляду на положення пункту 1 Постанови № 168.

Зі змісту пункту 1 Постанови № 168 слідує, що умовами виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць є:

- період дії воєнного стану;

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

- безпосереднє перебування в районах ведення воєнних (бойових дій) у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 15 грудня 2022 року № 297) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789, територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які віднесені до територій, на яких ведуться (велись) бойові дії (територій можливих бойових дій).

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 січня 2023 року № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено, що з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року Луганська та Донецька області визначені районами ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, зокрема певні райони Харківської, Луганської, Донецької областей.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-ХІІ «Про оборону України» район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

З викладеного слідує, що саме до повноважень Головнокомандувача Збройних Сил України належить визначення території України, на якій впродовж певного часу ведуться та/або можуть вестися воєнні (бойові) дії, - території ведення воєнних (бойових) дій.

З наданих в матеріали справи доказів (витягів з бойових розпоряджень за період з 01 по 05 грудня 2022 року, 10 грудня 2022 року, 12 грудня 2022 року, 14 - 31 грудня 2022 року, з 01 по 31 січня 2023 року, витягів з Журналу службово-бойових дій 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК, довідки відповідача від 10 лютого 2023 року № 12/468, рапортів про виплату збільшеної додаткової винагороди від 01 січня 2023 року та від 31 січня 2023 року, довідки Військової частини НОМЕР_8 від 06 січня 2023 року № 313/ОТУЛ) судом встановлено, що в період 01-05.12.2022, 09.12.2022 - 31.12.2022, та з 01 по 31 січня 2023 року позивач брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо у період здійснення таких заходів в Донецькій та Луганській областях.

Оскільки за наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 січня 2023 року № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» у період з 01 по 31 грудня 2022 року визначено районами ведення воєнних (бойових) дій всю територію Донецької та Луганської областей, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань, а саме за 20 діб грудня 2022 року (з урахуванням сплаченої додаткової винагороди за 8 діб грудня 2022 року).

Стосовно невнесення позивача до бойових розпоряджень 09.12.2022, 11.12.2022 та 13.12.2022, суд зазначає, що згідно із довідкою Військової частини НОМЕР_8 від 06 січня 2023 року № 313/ОТУЛ ОСОБА_1 у період 01-05.12.2022, 09-31.12.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії), перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) в першому ешелоні оборони у складі оперативно - тактичного угруповання «ІНФОРМАЦІЯ_6» Об`єднаних сил у східній частині Донецького операційного району. Тобто цією довідкою підтверджено виконання позивачем бойових завдань 09.12.2022, 11.12.2022, 13.12.2022.

Відповідно позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вказаних у бойових розпорядженнях за період з 01 по 31 січня 2023 року населених пунктів, на території яких позивач брав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, то судом встановлено, що такі населені пункти не віднесені до районів ведення воєнних (бойових) дій, визначених за наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій».

Відповідно судом встановлена відсутність такої умови для виплати позивачу збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди за січень 2023 року, як безпосереднє перебування в районах ведення воєнних (бойових дій) у період здійснення зазначених заходів.

Тобто судом встановлено відсутність права позивача на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди за січень 2023 року, тому в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд, керуючись положеннями частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне обрати спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 20 діб грудня 2022 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду за 20 діб грудня 2022 року.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_10, місцезнаходження: АДРЕСА_1) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за 20 діб грудня 2022 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000,00 грн додаткову винагороду за 20 діб грудня 2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська