Справа № 200/4742/22
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року справа №200/4742/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєв Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 р. у справі № 200/4742/22 (головуючий І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 06.07.2022 року про відмову в перерахунку пенсії, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії шляхом врахування для обчислення її розміру заробітної плати, вказаної в архівних довідках № 12/04-02/758 від 02.03.2021 та № 12/04-02/371 від 07.02.2022, виданих Відділом у справах архівів Адміністрації міста Новий Уренгой РФ, за 60 календарних місяців (найбільш вигідних) страхового стажу підряд.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення.

Вказує, що відповідач фактично переклав відповідальність за належне оформлення документів підприємства на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті, тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Враховуючи викладене, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 р. у справі № 200/4742/22 позов задоволено, внаслідок чого рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від від 06.07.2022 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 - визнано протиправним та скасовано. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 шляхом врахування для обчислення її розміру заробітної плати, вказаної в архівних довідках № 12/04-02/758 від 02.03.2021 та № 12/04-02/371 від 07.02.2022, виданих Відділом у справах архівів Адміністрації міста Новий Уренгой РФ, за 60 календарних місяців (найбільш вигідних) страхового стажу підряд.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що приймаючи рішення відмову в перерахунку пенсії позивачу, діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення.

Зазначає, що оскільки ім`я не відповідає імені на російській мові, зазначеному у паспорті заявника, то вищезазначені довідки не можуть бути враховані для перерахунку пенсії.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

30.06.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

06.07.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняте рішення про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000, так як відсутнє право на перерахунок, оскільки архівні довідки про заробітну плату від 02.03.2021 № 12/04-02/758 та від 07.02.2022 № 12/04-02/371 за період з лютого 1982 року та лютий 1991 року, виданих відділом по справах архівів адміністрації міста Новий Уренгой за роботу в Управлінні виробничо-технологічної комплектації треста Уренгойтрубопроводбуд, де зазначено ім`я ОСОБА_2 - російська мова. Оскільки ім`я не відповідає імені на російській мові, зазначеному у паспорті заявника, то вищезазначені довідки не можуть бути враховані для перерахунку пенсії.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За Преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, крім іншого, право на забезпечення у старості. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхування.

Згідно ст. 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до статті 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування розмір призначеної пенсії розрахований з урахуванням заробітної плати, визначеної статтею 40 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Судом встановлено, що відомості про заробітну плату позивача за період з січня 1983 року по грудень 1987 року містилися у матеріалах пенсійної справи, у тому числі, у архівних довідках № 12/04-02/757 від 02.03.2021 та № 12/04-02/758 від 02.03.2021, виданих відділом у справах архівів Адміністрації міста Новий Уренгой РФ. Вказані архівні довідки містять відомості про заробітну плату позивача за період роботи в Управлінні виробничо-технічної комплектації треста Уренгойтрубопроводстрой з січня 1982 року по лютий 1991 року.

Крім того, листом від 17.03.2022 відділення ПФ РФ по Ямало-Ненецькому автономному округу повідомило відповідача про результати виконання листа від 04.08.2021 № 0500- 1504-10/47076. На виконання зазначеного листа на адресу відповідача направлена архівна довідка про заробітну плату від 07.02.2022 № 12/04-02/371, яка містить відомості про заробітну плату Позивача за період роботи в Управлінні виробничо_технічної комплектації треста Уренгойтрубопроводстрой з січня 1982 року по лютий 1991 року. При цьому, лист уповноваженого органу ПФ РФ від 17.03.2022 містить відомості, що довідка від 07.02.2022 № 12/04-02/371 видана правомірно на підставі первинних документів, що надійшли на зберігання до Відділу у справах архівів Адміністрації міста Новий Уренгой РФ, а саме відомостей нарахування заробітної плати.

Тобто, відомості про заробітну плату позивача, наведених у архівних довідках № 12/04-02/758 від 02.03.2021, № 12/04-02/371 від 07.02.2022 підтверджена відповідність цих відомостей даними первинних документів, як того вимагає частина 1 статті 40 Закону № 1058.

Щодо розбіжності у написанні ім`я позивача, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що згідно зазначених архівних довідок у документах Управління виробничо-технічної комплектації треста Уренгойтрубопроводстрой (особистій картці форми Т-2, відомостях про нарахування заробітної плати) значиться ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У паспорті позивача значиться ОСОБА_4 .

Крім того, в архівних довідках та у паспорті повністю співпадають відомості про прізвище ОСОБА_5 (рос), по-батькові ОСОБА_6 (рос), ім`я (частково) ОСОБА_7 (рос), та дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд зазначає, що в архівних довідках та у трудовій книжці серії НОМЕР_1 повністю співпадають відомості про місце роботи позивача - Управление производственно - технической комплектации треста Уренгойтрубопроводстрой (рос) та період роботи з січня 1982 року до лютого 1991 року.

В архівній довідці № 12/04-02/757 від 02.03.2021 відомості з наказів по особистому складу, особистій картці форми Т-2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (рос) щодо номеру та дати наказу про прийняття на роботу (наказ від 25.01.82 №9-к), посади (стропольщик), номеру та дати наказу про переведення та посаду (наказ від 17.11.83 №141-к, машинист Камацу 6 розряду), номеру та дати наказу про звільнення (наказ від 21.02.91 № 17-к) повністю відповідають записам у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (записи №№3-6), що не заперечується відповідачем.

Відповідно до записів у військовому квитку НОМЕР_2 , до 25.06.1996 ім`я позивача було зазначене, як ОСОБА_8 (рос) і у подальшому змінене на ОСОБА_7 (рос) на підставі паспорту серії НОМЕР_3 , що також не запечечується відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що відомості про заробітну плату, які наведені в архівних довідках № 12/04-02/728 від 02.03.2021, № 12/04-02/371 від 07.02.2022 відповідають відомостям про заробітну плату позивача у період роботи в Управлінні виробничо - технічної комплектації треста Уренгойтрубопроводстрой з січня 1982 року по лютий 1991 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що розбіжності у відомостях щодо ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ) не є істотними та принциповими і посилання на них відповідача, як на підставу відмови у перерахунку розміру пенсії є свідченням упередженого ставлення під час прийняття рішення.

Крім того, оцінюючи спірні правовідносини необхідно прийняти до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 № 3477-IV, має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidouv. Turkey, Cyprusv. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozerv/the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Othersv. Moldova and Russia), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо). Суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Оскільки, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення, яке оскаржується, є такою, що підлягає задоволенню, з зобов`язанням відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням для обчислення її розміру заробітної плати, вказаної в архівних довідках № 12/04-02/758 від 02.03.2021 та № 12/04-02/371 від 07.02.2022, виданих Відділом у справах архівів Адміністрації міста Новий Уренгой РФ, за 60 календарних місяців (найбільш вигідних) страхового стажу підряд.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій в розумінні зазначеної норми Закону.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 р. у справі № 200/4742/22 - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 р. у справі № 200/4742/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв