Справа № 420/11495/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 травня 2023 року м. Одеса
До Одеського окружного адміністративного суду 19 травня 2023 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССТРОЙ-ЮГ» до Державної податкової служби України, в якій просить суд:
2. Зобов`язати Державну податкову служби України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою їх фактичного надходження податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССТРОЙ-ЮГ»: № 5 від 22.02.2022р., яку було доставлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 11.03.2022 року; № 6 від 22.02.2022р., яку було доставлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 11.03.2022 року; № 7 від 21.02.2022р., яку було доставлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 11.03.2022 року; № 8 від 22.02.2022р., яку було доставлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 18.03.2022 року.
Проте, у квітні 2023 року, позивачу стало відомо щодо відсутності зареєстрованих вищевказаних податкових накладних в ЄРПН. Дані обставини з`ясувались після того, як контрагент позивача ПрАТ «Балтське ХПП» отримав ППР від органів ДПС, про що повідомив ТОВ «Трансстрой-Юг». Як з`ясувалось, податкові накладні №№ 5,6,7,8 були зареєстровані в ЄРПН, про що на адресу позивача були надіслані квитанції, але, як вбачається з інформації електронного кабінету позивача, 23.03.2022, накладні було безпідставно знято з реєстрації, про що товариство, у жодний спосіб, повідомлено не було.
З даного приводу, позивач звернувся до відповідача з листом № 040623-1 від 06.04.2023 та отримав відповідь № 9069/6/99-00-20-02-05-06 від 13.04.2023 за підписом в.о. директора Департаменту інформаційних технологій О. Капустинського, у якій зазначено: «За даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС, податкові накладні від 21.02.2022 №7 та від 22.02.2022 №№ 5, 6, 8, надіслані ТОВ «Трансстрой-Юг» на реєстрацію до ЄРПН 11.03.2022 та 18.03.2022, не прийняті, про що платника повідомлено відповідними квитанціями.» До даної відповіді, відповідачем додані копії квитанцій від 11.03.2023 та 18.03.2023, згідно яких, податкові накладні, надіслані позивачем не прийнято та вже не мають статусу зареєстрованих в ЄРПН. Як зазначено в даних квитанціях, підставою для зняття з реєстрації та неприйняття накладних є: «порушено пункт 3 порядку заповнення податкової накладної: а саме: документ складено за формою, не чинною на дату реєстрації в ЄРПН». Інформація відповідача про повідомлення товариства щодо неприйняття на реєстрацію податкових накладних не відповідає дійсності, оскільки будь-які докази про таке надсилання та отримання позивачем відсутні, як в електронному кабінеті позивача, так і не були вчасно надіслані відповідачем, а копії вищевказаних квитанцій про неприйняття податкових накладних, отримані позивачем лише разом з відповіддю ДПС України № 9069/6/99-00-20-02-05-06 від 13.04.2023 на запит ТОВ «Трансстрой-Юг».
Позивач вважає дії відповідача щодо зняття з реєстрації в ЄРПН вже зареєстрованих податкових накладних, надісланих для реєстрації ТОВ «ТРАНССТРОЙ-ЮГ», протиправними, та такими, що порушують права та інтереси позивача, створюють для останнього несприятливі наслідки, які ускладнюють здійснення господарської діяльності та принижують ділову репутацію товариства, у зв`язку з чим, користуючись правом, наданим позивачу як платнику податків ст. 56 Податкового кодексу України, вважає за необхідне звернутись з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою судді від 24.05.2023 позовну заяву ТОВ «ТРАНССТРОЙ-ЮГ» було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви, а саме зазначення ціни позову та надання доказів сплати судового збору у розмірі 8052,00 грн.
Виходячи з отриманої заяви та додатків до неї, суддя приходить до висновку, що недоліки усунуті, наразі позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.
Зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудний Одеському окружному адміністративному суду.
Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені ст. 170 КАС України - відсутні.
Частиною 3 статті 257 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
З урахуванням положень ч.3 ст.257 КАС України дана справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч.7 ст.262 КАС України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Відповідно визначених ч.2 ст.257 КАС України критеріїв, які суд враховує при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження, суддя дійшов висновку, що дана справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними ст.262 КАС України.
Одночасно з позовною заявою товариством подано до суду заяву про поновлення процесуального строку на звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, а саме просить суд визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду та поновити процесуальний строк позивачу на звернення до суду з цим позовом.
При цьому, подану заяву позивач обґрунтовує тим, що про спірні рішення податкового органу йому стало відомо у квітні 2023 року від свого контрагента. В подальшому, 06.04.2023 позивач звернувся до відповідача з листом на який 13.04.2023 отримав відповідь. 01.05.2023 позивач надіслав до відповідач скаргу на дії ДПС України та 08.05.2023 отримав відповідь вирішення вказаного питання в листі від 13.04.2023.
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.
Відповідно до пункту 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Аналіз зазначених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією рф.
В подальшому, дія воєнного стану в України постійно продовжувалась та діє по сьогоднішній день.
У пункті 6 рекомендацій Ради суддів України «Щодо роботи в умовах воєнного стану», зазначено про виважений підхід до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
Верховний суд України у своєму повідомленні щодо особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан зазначив також, що «запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків».
04.03.2022 видано наказ Голови Верховного Суду, згідно з яким встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Згідно з даним наказом Верховний суд акцентував судам, що варто ураховувати, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків. Окрім того Судам рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення процесуальних строків та, по можливості, продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану. Із даних рекомендацій слідує, що введення воєнного стану фактично визнається поважною причиною пропуску строку.
Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Гарантії, пов`язані із реалізацією права на справедливий суд, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до суду (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.11.2001р.).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.
Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.
Відтак суд вважає за доцільне заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити, визнати поважною причину пропуску строку на звернення до суду та поновити позивачу строк звернення до суду з даною позовною заявою.
Керуючись ст.ст. 12, 120, 122, 160, 161, 171, 248, 257, 262 КАС України, суддя
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССТРОЙ-ЮГ» про поновлення строку на звернення до суду задовольнити.
Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНССТРОЙ-ЮГ» пропущений строк на звернення до суду з даною позовною заявою.
Прийняти до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССТРОЙ-ЮГ».
Відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССТРОЙ-ЮГ» до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст.262 КАС України).
Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно зі ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
З урахуванням викладеного, у разі своєчасного виконання сторонами своїх прав та обов`язків щодо подання та направлення до суду у встановлених КАС України випадках заяв по суті справи (відзив на позовну заяву (відзив) з доказами по справі не шляхом здачі вказаних заяв до канцелярії суду, а шляхом відправки його до суду у встановлений строк засобами поштового зв`язку, необхідно про надіслання відповідних заяв засобами поштового зв`язку повідомити суд на його електрону адресу, телефон, факс.
У разі неотримання судом відповідних заяв та доказів з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень іншими засобами зв`язку, суд буде вирішувати питання про подальший розгляд справи у встановлені судом в ухвалі суду строки.
Копію ухвали направити сторонам у справі, разом з інформацією про їхні процесуальні права та обов`язки.
Справа розглядатиметься суддею одноособово.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА