Справа № 380/5280/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 380/5280/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мартинюка В.Я. розглянувши в спрощеному провадженні без виклику сторін у м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬЄНА» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬЄНА» звернулося в суд з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області в якому просить:

визнати протиправними та скасувати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін № 50 від 12.12.2022, № 51 від 12.12.2022, № 46 від 25.11.2022.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що відповідачем проведено фактичні перевірки ТзОВ «Вільєна» з питань дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, за результатами яких складено акти від 14.06.2022 року, 15.06.2022 року та 16.06.2022 року. Зазначає, що на підставі зазначених актів відповідачем прийнято оскаржувані рішення. Зважаючи на відсутність підстав та необхідності здійснення позапланового заходу державного нагляду, позивач вважає, що відповідач здійснив перевірку поза межами повноважень, якими наділений орган державного нагляду, що свідчить про необґрунтованість прийняття оскаржуваних рішень, а відтак просить їх визнати протиправними та скасувати.

Відповідач поштовим направленням надіслав суду відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у ньому. Вважає, що дії при винесенні рішень про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін такими, що відповідають вимогам законодавства, а відтак просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 27.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказів від 10.06.2022 № 955-ПП, 10.06.2022 № 953-ПП, 10.06.2022 № 956-ПП Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено фактичні перевірки ТОВ «Вільєна» () (далі Товариство) за адресами зазначених у наказах щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) тривалістю не більше 10 діб.

Відповідно до зазначених наказів податковим органом винесені Направлення на перевірку від 13.06.2022 № 2983, від 13.06.2022 № 2987, від 13.06.2022 № 2984 та від 13.06.2022 № 2992.

За результатами перевірки складено акти фактичних перевірок №4395/13/27/РРО/43913344 від 21.06.2022 року, № 4432/13/50/РРО/43913344 від 22.06.2022 року, № 4429/13/50/РРО/43913344 від 16.06.2022 року ТОВ «Вільєна», якими встановлено порушення вимоги пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантинних та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В матеріалах справи наявні заперечення на акти перевірок від 27.06.2022, та зазначено, що Товариство не погоджується з висновками Акту перевірки, оскільки, зокрема серед іншого, перевіркою встановлено не правильну кількість реалізації літрів дизпалива за період 27.04.2022 року по 29.04.2022 року та не враховано, що дизпаливо, яке реалізоване було брендовим преміальним із покращеними показниками якості та позначенням та (маркуванням) energy. Також просить врахувати, що при встановленні цін на пальне товариство діяло в умовах крайньої необхідності.

Листами, які знаходяться в матеріалах справи підтверджується, що Головне управління ДПС у Львівській області направило до відповідача копії матеріалів фактичної перевірки Товариства для відповідного реагування та для прийняття рішення, згідно чинного законодавства.

Як вбачається з додатку до фактичної перевірки № 2 від 21.06.2022 року (бланк №000507), проведеної за місцем проведення діяльності на АЗС №36 за адресою: Львівська область, Самбірський район, с.Бабина, автодорога Львів-Самбір-Ужгород, 69км+750м, необгрунтовано отримана виручка, одержана позивачем, становить 22 069,17 грн.

Згідно додатку до фактичної перевірки від 22.06.2022 року (бланк № 2), проведеної на АЗС за адресою: Львівська область, Перемишлянський район, м.Бібрка, вул. Львівська, 28, необгрунтовано отримана виручка, одержана позивачем, становить 17 133,19 грн., при цьому в додатку до фактичної перевірки №б/н проведеної за даною адресою - 15 141,49 грн.

Згідно додатку до фактичної перевірки № 2 від 22.06.2022 року (бланк №000556), проведеної на АЗС за адресою: Львіська область, Буський район, с.Вербляни, вул.Будівельників, 7, необгрунтовано отримана виручка, одержана позивачем, становить 20 369,20 грн.

Розглянувши матеріали фактичної перевірки, відповідачем прийнято рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін № 50 від 12.12.2022 про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬЄНА» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержану виручку та штраф у сумі 30 289,98 грн., рішення № 51 від 12.12.2022 про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬЄНА» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержану виручку та штраф у сумі 40 738,40 грн. та рішення № 46 від 25.11.2022 про вилучення у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІЛЬЄНА» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержану виручку та штраф у сумі 44 138,34 грн.

В даних рішеннях, в тому числі, зазначено, що ТзОВ «Вільєна» допущено у період 16.04.2022-15.05.2022 застосування завищених роздрібних цін на бензини автомобільні А-95 та дизельне паливо, сформованих з застосуванням завищених розмірів граничних надбавок до середніх вартостей 1 літра бензинів автомобільних та 1 літра дизельного палива, встановлених Мінекономіки України, що призвело до одержання необгрунтованої виручки у розмірах: 22 069,17 грн.; 15 141,49 грн. та 20 369,20 грн. чим порушено вимоги пункту 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантинних та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями) та Закону України «Про ціни і ціноутворення».

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення органу Держпродспоживслужби у Львівській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади цінової політики і регулювання відносин, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення визначає Закон України від21 червня 2012 року №5007-VI «Про ціни і ціноутворення» (далі - Закон №5007-VI).

Відповідно до статті 2 Закону №5007-VI, дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №5007-VI, реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику.

Статтею 16 Закону №5007-VI визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Статтею 18 Закону №5007-VI обумовлено, що уповноважені органи мають право:

1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;

2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;

3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;

4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;

5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;

8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону №5007-VI передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.

Пункт 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами та доповненнями; далі - Постанова №1236) визначав граничний рівень надбавки цін на пальне (бензин/дизельне паливо).

Так, п. 41-4 Постанови № 1236 визначав граничний рівень надбавки цін на пальне (бензин/дизельне паливо).

Пунктом Постанови № 1236 (в редакції, постанови від 09.02.2022 № 140) було визначено наступне: «Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 4,55 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 ppm та бензинів автомобільних GASOLINE 10 ppm визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 50 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 488 внесено зміни до Постанови № 1236, в тому числі до пункту 41-4, який регламентує спірне питання, зокрема: «Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 6,5 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 пропроміле та бензинів автомобільних GASOLINE 10 пропроміле визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 80 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа.

При цьому, 13.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» №303 (далі Постанова №303).

Так, відповідно до пункту 1 Постанови №303, припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р.№64«Про введення воєнного стану в Україні».

Згідно пункту 2 вказаної Постанови, протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) в окремих сферах, зокрема щодо запобігання неконтрольованому зростанню цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, виключно на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, а для центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується безпосередньо Кабінетом Міністрів України, - на підставі рішення Кабінету Міністрів України:

за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

з метою виконання міжнародних зобов`язань України.

Так, відповідно до доручення Прем`єр-міністра України № 11381/0/1-22 від 08.05.2022, доручено зокрема Держпродспоживслужбі, податковим органам невідкладно забезпечити проведення перевірок дотримання суб`єктами господарювання на роздрібному ринку пального вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та у раз необхідності вживати відповідних заходів реагування.

Як вже вище зазначено відповідачем прийнято спірні рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни: допущено у період 16.04.2022-15.05.2022 застосування завищених роздрібних цін на бензини автомобільні А-95 та дизельне паливо, сформованих з застосуванням завищених розмірів граничних надбавок до середніх вартостей 1 літра бензинів автомобільних та 1 літра дизельного палива, встановлених Мінекономіки України.

На офіційному веб-сайті Міністерства економіки України опублікована в розділі «Діяльність-Промислова політика-Середня вартість палива та бензинів автомобільних»:

- станом на 11.04.2022 року середня вартість 1 літра дизельного палива становить 32,65 гривень, та 1 літра бензинів автомобільних становить 29,32 гривень;

- станом на 21.04.2022 року середня вартість 1 літра дизельного палива становить 33,66 гривень, та 1 літра бензинів автомобільних становить 29,55 гривень;

- станом на 02.05.2022 року середня вартість 1 літра дизельного палива становить 35,63 гривень, та 1 літра бензинів автомобільних становить 31,19 гривень;

- станом на 12.05.2022 року середня вартість 1 літра дизельного палива становить 35,31 гривень, та 1 літра бензинів автомобільних становить 33,36 гривень.

Аналізуючи дані обставини та норми чинного законодавства, суд приходить до переконання, що у період з 16.04.2022 по 15.05.2022 Товариством застосовано завищені роздрібні ціни на пальне, які сформовані з перевищенням граничного розміру підтверджується наявними в матеріалах справах доказами, в тому числі додатками до фактичної перевірки від 21.06.2022 та від 22.06.2022.

Окрім того, позивач у позовній заяві визнає факт перевищення встановлених державою граничних цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2022 № 594 «Про зупинення дії п. 41-4 постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236» , зупинено дію п. 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постанова Кабінету Міністрів України від 17.05.2022 № 594 набрала чинності 20.05.2022.

Отже, до 20.05.2022 ціни на продаж пального підлягали державному регулюванню.

Відтак, суд погоджується із доводами відповідача про встановлення під час позапланового заходу контролю порушення позивачем вимог п. 41-4 Постанови № 1236, внаслідок чого позивачем необґрунтовано одержана виручка від реалізації пального за завищеними цінами за період з 16.04.2022 по 15.05.2022.

Щодо обґрунтувань позовних вимог, суд зазначає таке.

Посилання позивача на відсутність у контролюючого органу підстав для проведення фактичної перевірки, суд зазначає наступне.

Згідно пунктом 2-1 Розділу VI Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про ціни та ціноутворення» від 21.06.2012 року №5007-VI, який доповнено згідно із Законом № 2173-IX від 01.04.2022, установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, до уповноважених органів державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення також відносяться податкові органи, крім контролю цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг. Повноваження податкових органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які під час податкового контролю здійснюють заходи контролю за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, визначаються цим Законом та Податковим кодексом України. Приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій мають право відповідні уповноважені органи, визначені статтею 16 цього Закону, на підставі актів, складених за результатами фактичних перевірок, проведених податковими органами.

Відтак, фактичні перевірки Товариства були проведені Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області у відповідності до повноважень визначених законодавством, а тому Головним управління Держпродспоживслужби у Львівській області спірні рішення були прийняті в силу пункту 6 частини 1 статті 18 Закону №5007-VI.

Відтак твердження позивача про те, що у відповідача не було правових підстав для призначення та проведення перевірок є необґрунтованим.

Твердження позивача про те, що він не є емітентом паливних чи скретч карток і відпуска паливо ТзОВ «Лівайн торг» на підставі договору зберігання не спростовують законності винесення відповідачем рішень, оскільки зазначене не виключає допущення позивачем порушення державної дисципліни цін, яке встановлено перевіркою.

Твердження позивача, що при перевірці інспекторами Головного управління ДПС у Львівській області не враховано, що Товариство реалізовувало брендове преміальне дизельне пальне Energy, суд зазначає таке.

Як вбачається з актів перевірки, під час її проведення відповідачем на вимогу інспекторів були надані копії щоденних касових звітів з реєстрами та змінні звіти АЗС за період 28.03.2022 no 22.04.2022 ra 26.04.2022 no 04.05.2022.

При цьому, факт реалізації дизельного палива та бензину на АЗС позивача у період перевірки відображено у фіскальних чеках та змінних звітах, в яких містяться позначення палив, що реалізовувались, зокрема: «А-92 ENERGY», «А-95 ENERGY», «А-95», «ДП».

Вимоги щодо обігу палива на ринку та позначення автомобільного бензину і дизельного палива, встановлені у «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, який затверджений, постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2013 р. №927 (далі- Технічний регламент).

Відповідно до пункту 2 додатку 1 Технічного регламенту позначення дизельного палива включає такі групи знаків, розташовані у визначеній послідовності через дефіс: перша група - літери ДП, позначення дизельного палива для автомобільних дизельних двигунів; друга група - літерне позначення кліматичного періоду: Л (літнє), 3 (зимове), Арк (арктичне); третя група - символи екологічного класу: Євро3, Євро4, Євро5; четверта група символ визначення вмісту метилових/стилових естерів жирних кислот: В0 (за їх відсутності), В5, В7.

Згідно з пункту 7 Технічного регламенту під час роздрібного постачання (реалізації) палина позначения палива повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах.

У розрахункових документах, наданих позивачем під час проведення перевірок реалізацію дизельного пального відображена позначкою «ДП».

Враховуючи вищенаведене, позивачем не наведено доказів, які б підтверджували, що дизельне паливо, яке реалізовувалось, можна віднести до «брендового преміального» дизельного палива, а відтак сума нарахованої необгрунованої виручки і суми штрафних санкцій щодо дизельного палива є правомірними і обгрунтованими.

Твердження позивача, що при встановленні цін на пальне Товариство діяло умовах непереборної сили, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Постанови №303 протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) в окремих сферах, зокрема щодо запобігання неконтрольованому зростанню цін на товари, які мають істотну соціальну значущість, виключно на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, за наявності загрози, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Таким чином, забезпечення цінової стабільності в умовах воєнного стану та контроль за встановленням суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі цін на окремі групи товарів, та вжиття заходів реагування у разі виявлення випадків безпідставного, неконтрольованого та необгрунтованого зростання цін на пальне є пріоритетом держави в умовах воєнного стану.

Відтак, введення воєнного стану в Україні не звільняє позивача від відповідальності за порушення законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних цін.

Твердження позивача, що Товариство не має власних складських приміщень і власного транспорту для перевезення нафтопродуктів, відповідні виробничі ресурси товариство залучає на підставі цивільно-правових договорів і тому витрати на зберігання та перевезення нафтопродуктів, а також інші виробничі витрати впливають на роздрібну ціну на паливо судом не беруться до уваги, оскільки додаткові витрати не звільняють позивача від обов`язку дотримуватись встановлених законодавством державних цін.

Судом не беруться до уваги інші посилання позивача та відповідача, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень оскаржуваними рішеннями критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартинюк В.Я.