Справа № 553/6710/22
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2023-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/6710/22
Провадження № 2-а/553/42/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.05.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Компанійцю А.І.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лопайчука О.І.,

представника відповідача Полтавської митниці - Ковальова О.М.,

розглянувши у загальному позовному провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил за ст. 485 МК України,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил за ст. 485 МК України, в якому прохала скасувати постанову Полтавської митниці від 28 листопада 2022 року у справі про порушення митних правил № 0059/80600/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, закрити провадження про порушення митних правил за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення та стягнути судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2022 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження.

Згідно ухвали суду від 09 березня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача Полтавської митниці - Ковальов О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та прохав відмовити у їх задоволенні.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Суд, вислухавши сторін у справі, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 листопада 2022 року начальником Полтавської митниці Буяльським С.В. була винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0059/80600/22, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, на момент подання митної декларації від 02.08.2022 року № UA806070/2022/004893, що становить 497 108,88 грн..

Відповідно до оскаржуваної постанови, зазначено, що 02.08.2022 року до митного поста «Кременчук» Полтавської митниці агентом з митного оформлення ТОВ « Фабрика рукавних фільтрів» - ОСОБА_1 подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40 ДЕ від 02.08.2022 року зареєстровану за № UA806070/2022/004893 на товар «поліефірна повсть 550 г/м2, який надійшов на адресу ТОВ «Фабрика рукавних фільтрів від компанії «Konus Копех Тою.» (Словенія), згідно контракту купівлі продажу від 24.06.2022 року № А036, укладеного з компанією «Yarko-Filtr s.r.o» (Чехія) та інвойсу від 27.06.2022 року №1.

Згідно розділу IV «Застосування тарифних пільг (тарифних преференцій» Класифікатора звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року 3№ 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій у підрозділі 1 графи 36 (преференція) даної митної декларації агентом з митного оформлення ТОВ «Фабрика рукавних фільтрів» ОСОБА_1 за кодом 410 заявлені відомості про преференційне застосування податкової пільги по сплаті ввізного мита ( на підставі абзацу першого частини першої статті 29, додатку 1-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) «Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, - Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони» від 27.06.2014 року, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 року № 1678- VІІ). В якості підстави для преференційного застосування податкової пільги по сплаті ввізного мита ОСОБА_1 був поданий сертифікат про походження товару загальної форми від 27.07.2022 року № 106306, не вірно заповнено графу 47 ( митні платежі) вищевказаної митної декларації, а саме: відсутні відомості про нарахування ввізного мита за кодом 020 (вид платежу) у розмірі - 276171,60 грн., не зазначено інформацію про спосіб платежу умовний за кодом 06, замість цього у даній графі ОСОБА_1 заявлено відомості, а саме «Ставка» 0%; «Сума» - 0,00 грн.; СП-01.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ході проведення заходів митного контролю, відповідно до ч.1 ст. 15 «Регіональної конвенції про пан- євро-середньоземноморські преференції правила походження», (набрала чинності для України 01.02.2018 року, згідно Закону України від 08.11.2017 року № 2187 VІІІ «Про приєднання України до Регіональної конвенції про пан- євро-середньоземноморські преференції правила походження»), товари, що походять з однієї з Договірних сторін, і ввозяться в інші Договірні Сторони, підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження: (а) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку ІІІ а; (Ь) сертифікат з перевезення товару EUR- MED, зразок якого наведений у Додатку ІІІ Ь; у випадках, вказаних у Статті 21 (1). Декларації (надалі) іменуватиметься «Декларацією походження» або «декларацією походження EUR- MED»), надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації походження наведений у Додатку IV а і Ь.

В оскаржуваній постанові вказано, що позивачем ОСОБА_1 , агентом з митного оформлення ТОВ «Фабрика рукавних фільтрів", «у графі 44 (Додаткова інформація/Подані документи/ Сертифікати і дозволи) митної декларації від 02.08.2022 року № UA806070/2022/004893 безпідставно зазначені відомості за кодом 0954 (Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1, що встановлений згідно Розділу 10 «Коди документів, що відповідають кодам документів Нової комп`ютеризованої транзитної системи» Відомчого класифікатору, а також внесені до даної графи митної декларації реквізити щодо фактично поданого нею до митного оформлення сертифікату про походження товару загальної форми від 27.07.2022 року № 106306, який не є документом, що надає право на преференційне застосування податкової пільги по сплаті ввізного мита ( код 410).

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

У відповідності до ч.1 ст.257МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

У відповідності до вимог п. 6 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться у тому числі відомості щодо суми митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказувалось про те, що оскаржувану постанову про порушення митних правил № 0059/80600/22 від 28.11.2022 року, вважає, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, вказуючи про те, що в ході розгляду відповідачем Полтавською митницею адміністративної справи останньою надавались пояснення, які не були прийняти до уваги стороною відповідача у справі, що призвело до винесення оскаржуваної постанови.

Судом приймаються до уваги твердження сторони позивача про те, що право на застосування преференції 410, позивач ОСОБА_1 підтвердила наявністю у виробника товару, який є уповноваженим експертом, декларації - інвойсу № FT20 від 27.07.2022 року, що надає право на застосування преференції, згідно Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, яку ратифіковано із Заявою № 1678- VII від 16.09.2014 року та останній раз доповнено згідно Рішення № 1/2021 від 22.11.2021 року.

Стороною позивача вказувалось про те, що дійсно при подачі документів разом з МД UA806070/2022/004893 від 02.08.2022 року не була приєднана декларація інвойс № FT20 від 27.07.2022 року, яка дає право на застосування преференції 410, вказаний документ було надіслано наступного дня шляхом досилки документа в рамках одної митної процедури.

Поряд з цим, позивачем вказувалось про те, що метод досилки документів при митному оформленні є звичайною практикою при декларуванні товарів і вказаний вище документ був в наявності на початку митного оформлення, оскільки він надійшов разом із товаром та мав відмітки при перетині товаром кордону України.

На підтвердження своїх тверджень стороною позивача зазначено повну хронологію дій, які було вчинено нею, як агентом з митного оформлення, з приводу заявлених митним органом недоліків до митної декларації МД № UA806070/2022/004893 від 02.08.2022 року, з посиланням на документообіг в програмному комплексі для митного декларування QD Professional.

Так, 02.08.2022 року о 15 год. 18 хв. ОСОБА_1 було подано декларацію до Полтавської митниці, який присвоєно номер UA806070/2022/004893.

02.08.2022 року о 16 год. 17 хв. ОСОБА_1 подано заяву про надання додаткових документів № б/н від 02.08.2022 року.

03.08.2022 року о 08 год. 42 хв. ОСОБА_1 передано декларацію інвойс № FT20 від 27.07.2022 року тією ж датою і часом вона була отримана Полтавською митницею.

03.08.2022 року о 11 год. 35 хв. зареєстрована в системі картка відмова № UA806070/2022/000128.

03.08.2022 року о 15 год. 39 хв. Полтавською митницею прийнята нова декларація з декларування того самого товару, якій присвоєно номер UA 806070/2022/004940 від 03.08.2022 року, на підтвердження вказаної вище хронології подій позивачем було надано фото скріни екрану з програмного забезпечення митного декларування QD Professional, які приєднано до матеріалів справи.

При цьому, в судовому засіданні стороною відповідача не заперечувалась наведена вище хронологія подій.

Таким чином, ОСОБА_1 в рамках митного оформлення товару був наданий митному органу - інвойс № FT20 від 27.07.2022 року, який дає право на застосування преференції 410, шляхом досилки додаткових документів до МД UA806070/2022/004893 від 02.08.2022 року. Вказане надає суду підстави для беззаперечного висновку про те, що для застосування пільги за преференцією 410 позивачем митним агентом ОСОБА_1 були виконані всі дії з митного оформлення товару в режимі імпорт за МД UA806070/2022/004893 від 02.08.2022 року та були подані документи, які надають преференційне право для застосування ставки ввізного мита на 2022 рік в рамках ПВЗВТ на рівні 0%. Вказані висновки суду не були спростовані стороною відповідача в ході судового розгляду справи, шляхом подання належних та допустимих доказів.

Всупереч цьому, 02.08.2022 року Полтавською митницю МД UA806070/2022/004893 від 02.08.2022 року не була прийнята в роботу, про що було складено відмову № UA806070/2022/000128 від 03.08.2022 року, в якій зазначено про відсутність в декларації - інвойсу № FT20 від 27.07.2022 року.

В судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити суду ту обставину, чому при прийнятті картки - відмови митним інспектором не були враховані та прийняті до уваги , подані декларантом додаткові документи та не надано їм відповідну оцінку в тексті картки відмови.

03 серпня 2022 року, ОСОБА_1 до митного оформлення була подана нова митна декларація UA806070/2022/004940 та вищевказаний товар був оформлений митним інспектором на підставі того обсягу документів, які надавались декларантом 02 серпня 2022 року з доповненнями на адресу митного органу із застосуванням преференції 410.

Наведені вище обставини, вказують про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на скоєння правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та при декларуванні товару за МД № UA806070/2022/004893 від 02.08.2022 року декларантом були допущені неточності, які не впливали на розмір митних платежів при митному офомленні вказаного товару.

Відповідно до ст. 268 МК України визначено, що допущення у митній декларації посилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною 3 цієї статті».

Частиною 1 ст. 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке не являє собою протиправні, винні ( умисні або з необережності) дії чи бездіяльність,що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контакту), ваги ( з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України , передбачає з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, дійсно умисно, усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів ( у тому числі у сплати їх у меншому розмірі). При цьому, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків і зборів).

Підсумовуючи наведені правові норми, суд приходить до висновку про те, що статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухвалі Вищого Адміністративного Суду від 27.01.2022 року в справі № 359/2056/15-а та постанові Верховного Суду від 14.05.2019 року в справі № 334/1738/16-а.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на уникнення сплати митних платежів при складанні оскаржуваної постанови не доведена, оскільки позивач ОСОБА_1 при першочерговому декларуванні шляхом досилання подала документ, який надає право на застосування преференції. Суд констатує, що в подальшому, за наявності тих самих документів той самий товар був розмитнений працівниками митниці із застосуванням тієї самої преференції 410 з таким самим розміром податків, мит ( з урахуванням курсової різниці).

Наведені вище фактичні обставин справи, вказують про належне та сумлінне виконання митним агентом ОСОБА_1 вимог митного законодавства щодо проведення митних платежів, що в свою чергу вказує проти неспроможність тверджень сторони відповідача у справі про наявність в її діях складу адміністратвиного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

В свою чергу помилкове ненадання декларантом документу, що надає пільги при митному оформленні з приводу митних платежів, не може вказувати на наявність в діях декларанта адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Суд констатує , що постанова в справі про порушення митних правил №0059/80600/22 від 28 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною в зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення .

Судом встановлено, що при кваліфікації дій декларанта позивача у справі митним органом не були враховані дані норми, що в свою чергу потягло за собою неправильну кваліфікацію дій останньої та порушення ст. 247 КУАП.

Суд також звертає увагу, що текст оскаржуваної постанови не містить викладу фактичних обставин з приводу розкриття складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, як і не містить і розкриття, як об`єктивної сторони даного правопорушення, а саме в яких діях чи бездіяльності ОСОБА_1 виражається дана складова, так і суб`єктивної сторони, а саме форми вини останньої, що свідчить про формальність даної постанови. Висновків митного органу з приводу оцінки заперечень притягуємої текст постанови також не містить, що в котре свідчить про відповідність висновків суду наявним матеріалам справи.

З приводу даних обставин в ході судового розгляду представник не надав жодних пояснень.

З огляду на викладене, вбачається, що оскаржувана постанова не містить обовязкових елементів з приводу фактичних обставин скоєнння даного правопорушення та визначення форми вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є неприпустимим.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачем в ході судового розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені вище фактичні обставини справи, що вказує про безпідставність оскаржуваної постанови митного органу та обгрунтованість позовних вимоги ОСОБА_1 ..

Вказані обставини суд визнає поважними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, що при поданні адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн. згідно квитанцій, які маються в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що з відповідача має бути стягнутий судовий збір у розмірі 496,20 грн. .

Керуючись ст. ст. 5, 8,9, 72, 243 , 251 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавської митниці про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил за ст. 485 МК України- задовольнити.

Скасувати Постанову Полтавської митниці від 28 листопада 2022 року у справі про порушення митних правил № 0059/80600/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил за ст. 485 МК України закрити, в зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань територіального органу, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України «Полтавська митниця» ( код ЄДРПОУ ВП : 43997576) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко