Справа № 460/40942/22
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2023 року м. Рівне№ 460/40942/22
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач №1) Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач №2) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не призначення позивачу пенсію за віком відповідності до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання відповідача призначити позивачу з 05.04.2022 року пенсію за віком згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має посвідчення громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3). Повідомляє, що досягнувши 54-річного віку, звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак рішенням від 23.09.2022 № 60, відповідач відмовив позивачу у призначені пенсії вказавши, що позивач не підтвердив період постійного проживання або роботи, в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії протиправними, а тому просить позов задовольнити та у судовому порядку зобов`язати відповідача призначити пенсію із зниженням пенсійного віку.

Ухвалою суду від 02.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами письмового провадження.

На адресу суду надійшло відзив на позовну заяву відповідача №2 в якому він зауважує, що станом на 1 січня 1993 року в позивача відсутній необхідний період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, що має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. Просить суд у позові відмовити повністю.

Від відповідача №1 надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує, що, період проживання (роботи) позивача у зоні гарантованого добровільного відселення (категорії 3), підтверджено документами, станом 01.01.1993 року становить 2 роки 10 місяців 15 день. Також відповідач зауважує суд, що згідно положення ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", немає підстав для призначення позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку як потерпілому від Чорнобильської катастрофи 3 категорії , оскільки не підтверджено період роботи (проживання) у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років станом на 01.01.1993. Таким чином, немає правових підстав призначення пенсії позивачу відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою суду від 30.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виклик свідків.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорія), що підтверджується відповідним посвідченням, копія якого знаходиться з матеріалах справи.

16.09.2022 позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням від 23.09.2022 №60 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності підтвердження необхідного періоду проживання та роботи в зоні гарантованого добровільного відселення, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Не погоджуючись з відмовою відповідача в призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон №796).

Згідно з ст. 9 Закону № 796 (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт.

Згідно з ст.55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право виходу на пенсію із зменшенням пенсійного віку на 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Відповідно до довідки 09.02.2022 №321.02-17, виданої Миляницькою сільською радою Сарненського району Рівненської області позивач дійсно на момент аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 по 09.10.1986 та з 10.10.1990 по 02.11.1990 проживала та була зареєстрована в с. Удрицьк Дубровицького району Рівненської області який віднесений до зони добровільного (гарантованого) відселення громадян, що постраждали внаслідок аварії.

Як вбачається з системного налізу норм права, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналогічна правова позиція щодо встановлення початкової величини зниження пенсійного віку висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №556/1153/17.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач в період з 26.04.1986 по 09.10.1986 проживала в зоні гарантованого добровільного відселення, наведене свідчить про наявність підстав для застосування позивачу початкової величини зменшення пенсійного віку на 3 роки.

Також в матеріалах справи міститься довідка від 09.02.2022 №322.02-17 видана Миляцькою сільською радою Сарненського району Рівненської області про те, що позивач з 03.11.1990 по даний час зареєстрована та проживає с. Жадень Сарненський район Рівненська область, яке відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення громадян, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки від 12.09.2022 №2266.02-12 виданої Миляцькою сільською радою Сарненського району Рівненської області позивач в період з 20.07.по 31.08. 1987 з 27.07 по 31.08.1988 з 06.07 по 31.08.1989 проживала на літніх канікулах в с. Удрицьк Сарненського району Рівненської області та після закінчення вузу з 28.06.1990 по 10.10.1990 року.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 запис 1 від 15.08.1990 позивача призначено на посаду вчителя в Жаденської восьмирічної загальноосвітньої трудової політехнічної школі. А також, згідно запису 2 трудової книжки НОМЕР_1 від 27.09.1993 позивач переведена на посаду директора Жаденської восьмирічної загальноосвітньої трудової політехнічної школи.

Суд зазначає, що надані позивачем документи підтверджують, що станом на 01.01.1993 загальна тривалість роботи/проживання в зоні гарантованого добровільного відселення становить 3 років 3 місяців 15 днів, що дає право позивачу на зниження пенсійного віку на 1 рік, з розрахунку 1 рік за 2 роки проживання / роботи.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 4 роки, тобто у 56 років відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення (22.04.2022) до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, позивач досягла лише віку 54 років, тому суд дійшов висновку, що на даний час підстави для застосування до позивача положень ст.55 Закону №796-XII у суду відсутні.

В силу вимог ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У сукупності викладених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30.05.2023.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська обл.,25009,

Суддя В.В. Щербаков