Справа № 369/13027/22
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/93/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

за участі секретаря Магеррамової Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення №874 від 15.11.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду із позовом до Бучанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки(надалі-відповідач) про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення №874 від 15.11.2022 року.

Адміністративний позов мотивований тим, що позивач 14 грудня 2022 року при черговому відвідуванні Першого відділу Бучанського РТІДК СІІ, який знаходиться у місті Києві по вул. М. Котельникова, 25-А для отримання документів про постановку його на облік, як військовозобов`язаного, отримав вже складену постанову від 15.11.2022 року за № 874 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 1700 грн. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП винесена незаконно, оскільки позивач постійно проживавав у місті Приморськ, Запорізької області, на території, яка на даний час з 26.02.2022 року окупована рф. 30.07.2022 року позивач приїхав до м. Вишневе та вже 02 серпня 2022 року став на облік, як внутрішньо переміщена особа, про що свідчить довідка про взяття його на облік, як внутрішньо переміщеної особи. Відразу після отримання вищезазначеної довідки, впродовж тижня він звернувся до Першого відділу Бучанського РТЦК СП, який знаходиться в м. Києві з метою постановки на облік, як військовозобов`язаного. Тобто, позивач як внутрішньо переміщена особа вважає, що він нічого не порушив, оскільки після постановки на облік, як внутрішньо переміщеної особи, відразу звернувся до Першого відділу (м. Київ) Бучанського РТЦК СП з метою стати на військовий облік та дійсно встав на військовий облік, про що свідчить тимчасове посвідчення військовозобов`язаного. Крім того, зазначає, що з постанови взагалі не вбачається, які саме дії, тобто об`єктивна сторона правопорушення, він вчинив. Загальна фраза, яка написана у Постанові «не перебував на військовому обліку в період з 02.08.2022 року по теперішній час.

Враховуючи вищевикладене, просив суд поновити йому строк для оскарження постанови № 874 від 15.11.2022 року, як такий, що пропущений з поважних причин та скасувати постанову серії № 874 від 15.11.2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, складену начальником Бучанського районного територіального центру комплектування і соціальної підтримки полковником ОСОБА_2 , а провадження по справі - закрити.

Ухвалою від 10.01.2023 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

02.03.2023 року представником відповідача було надіслано відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на його необґрунтованість.

Ухвалою суду від 24.03.2023 року було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) справи за позовом ОСОБА_1 до Бучанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення №874 від 15.11.2022 року- в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.05.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд про його задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку -тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, позивач ОСОБА_1 прибув до першого відділу Бучанського РТЦК та СП 27.10.2022 року з метою постановки на військовий обліку та був направлений на військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби.

15.11.2022 року позивач прибув до першого відділу Бучанського РТЦК та СП після проходження ВЛК, написав заяву на видачу військового квитка у зв`язку із взяттям на військовий облік як внутрішньо-переміщена особа.

Після чого, відповідачем було виявлено, що у ОСОБА_1 наявна довідка про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 02 серпня 2022 року №3244- , що свідчить про те, що громадянин не став на військовий облік в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання, на підставі вищезазначеного був складений протокол про адміністративне правопорушення від 15.11.2022 року та Постанова № 874 від 15.11.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 921 від 07.12.2016, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Зміст правового режиму воєнного стану, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначено Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади військового обов`язку у запасі громадянами України визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово- облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно вимог п.3ст. 37 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники та військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

Крім того, п.5. ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий облік призовників і військовозобов`язаних ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.1 п. 22 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 року, призовники і військовозобов`язані, а також посадові особи, винні в порушенні вимог цього Порядку і Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі -Правила військового обліку) (додаток 1), несуть відповідальність згідно із законом. В абзаці 2 та 7 пункту 1 Додатку 1 до Порядку «Правила військового обліку призовників і військовозобов`язаних» визначено, що призовники і військовозобов`язані повинні: перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України; особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово- обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста на територію іншого адміністративного району.

Абзацом 12 п. 18 вище зазначеної Постанови визначено, взяттю на військовий облік військовозобов`язаних державними органами, підприємствами, установами та організаціями підлягають: особи, які прибули з тимчасово окупованої території України, після взяття на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб.

Згідно вимог ч.1 ст. 42 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ та організацій незалежно від підпорядкування і форм власності та громадяни України, винні у порушенні порядку військового обліку, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, прибуття за викликом до військового комісаріату, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.210 КУпАП порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних організаціях Товариства сприяння обороні України, оборонно-спортивних оздоровчих таборах при військових частинах або пунктах за вказівкою військового комісаріату - тягнуть за собою накладення штрафу від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивача відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України, а тому відсутні правові підстави для визнання постанови № 874 від 15.11.2022 незаконною та її скасування.

Дослідивши наведені сторонами обставини та дослідивши надані докази, системно проаналізувавши вказані вище норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для його задоволення, оскільки оскаржуване рішення (постанова) винесене уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення. Отже, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України.

При цьому доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи позивачем надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Разом з тим, суд зазначає, що підлягає поновленню строк позивачу для оскарження постанови №874 від 15.11.2022 року, оскільки як вказував позивач, він її отримав 14.12.2022 року, а доказів того, що дана постанова була вручена позивачу своєчасно, відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 8, 9, 73-76, 242-246, 250,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу адмністративного позову ОСОБА_1 до Бучанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення №874 від 15.11.2022 року.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бучанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення №874 від 15.11.2022 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Бучанський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки: Київська область, м.Буча, вул.Яблунська, 129, .

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК