Справа № 521/2895/21
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року Чернігів Справа № 521/2895/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

У С Т А Н О В И В:

Військова академія (м. Одеса) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь військової академії (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10, 65009, ) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 55 805 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот п`ять) грн 34 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 28.08.2017 № 183 ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 28.08.2017 зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. 20.08.2017 між позивачем та Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії (м. Одеса) Гуляком О.В. укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант». Згідно укладеного контракту ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Разом з цим, позивач звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військової академії від 22.02.2018 позивача відраховано з числа курсантів та розірвано контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України. 22.02.2018 відповідача виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Посилаючись на Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, позивач зазначає, що в разі відрахування курсанта через небажання продовжувати навчання, відраховані курсанти відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до довідки-розрахунку Військової академії від 23.03.2018 загальний розмір витрат, пов`язаних із утриманням курсанта відповідача складає 55805,34 грн. Добровільно вказані витрати відповідач не відшкодував, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

12.05.2021 Малиновським районним судом м. Одеси була винесена ухвала про відкриття провадження у справі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2021 позовні вимоги задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.11.2022 рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2021 року скасоване. Провадження у справі за позовом за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних із утриманням у вищих навчальних закладах закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.12.2022 клопотання представника Військової академії (м. Одеса) про направлення справи за встановленою юрисдикцією було задоволено, справу №521/2895/21 передано до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року відкрито провадження по справі за адміністративним позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 адміністративну справу № 521/2895/21 за позовом Військової академії (м.Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах передано для розгляду за підсудністю до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Про відкриття провадження у справі відповідач повідомлений належним чином 20.04.2023 за адресою місця реєстрації проживання, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення /а. с. 165/.

Проте відповідач у встановлений ухвалою суду строк відзив на позов не надав, про причини не подання відзиву суд не повідомив.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 20.07.2017 № 351 ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта першого курсу навчання /а. с. 7/.

20.08.2017 наказом начальника Військової академії (м. Одеса) № 40-РС ОСОБА_1 призначено на посаду «курсант» /а. с. 8/.

20.08.2017 між відповідачем та Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії (м. Одеса) Гуляком О.В. укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант» /а. с. 16-18/.

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) № 183 від 28.08.2017 відповідача поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами /а. с. 9/.

14.01.2018 відповідач звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання. Відповідно до рапорту, ОСОБА_1 попереджений про порядок відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі /а. с. 15/.

Наказом начальника Військової академії № 15-РС від 23.02.2018 відповідача відраховано з числа курсантів Військової академії (м. Одеса) /а. с. 11/.

Із довідки-розрахунку № 1/55/192 від 23.02.2018 вбачається, що грошове та продовольче забезпечення на ОСОБА_1 за період його навчання з 28.08.2017 по 23.02.2018 складає 55805 грн 34 коп. /а. с. 14/.

Зважаючи, що між сторонами виникли договірні зобов`язання у зв`язку із проходженням навчання та необхідністю відшкодування витрат, пов`язаних із навчанням, позивач звернувся до суду з позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Що стосується норм процесуального права, то Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З врахування позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані нормами Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами частин третьої, четвертої та п`ятої статті 25 Закону № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

У свою чергу пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (далі - витрати).

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі-Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з підпунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Отже з аналізу наведених норм слідує, що в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми курсанти відшкодовують навчальному закладу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок яких здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до довідки-розрахунку № 1/55/192 від 23.02.2018 грошове та продовольче забезпечення на ОСОБА_1 за період його навчання з 28.08.2017 по 23.02.2018 складає 55805 грн 34 коп. З розрахунком відповідач згоден, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на вказаній довідці-розрахунку /а. с. 14/.

Наказом начальника Військової академії (по стройовій частині) від 23.02.2018 № 38 наказано старшому солдату ОСОБА_1 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса) з 28.08.2017 по 23.02.2018 в сумі 55805,34 грн /а. с. 10/.

Відповідно до рапорту від 14.01.2018 /а. с. 15/ відповідач був попереджений про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу.

Також суд зауважує, що відповідно до умов контракту від 20.07.2017 /а. с. 16-18/ відповідач зобов`язувався відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Враховуючи викладене, суд встановив, що позивач надав всі належні докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Військовій академії (м. Одеса).

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки.

Матеріали справи не місять належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, у сумі 55805,34 грн.

Враховуючи, що з позивачем достроково розірвано контракт через небажання продовжувати навчання та будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовій академії (м. Одеса).

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми заборгованості.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Військової академії (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10, 65009, ) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 55 805 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот п`ять) грн 34 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Військова академія (м. Одеса), вул.Фонтанська дорога, 10,м.Одеса,Одеська область,65009, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду виготовлений 30 травня 2023 року.

Суддя О.В. Заяць