Справа № 280/2343/23
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 травня 2023 року Справа № 280/2343/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б)

про: визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

17.04.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні з 13.02.2023 у повному обсязі щомісячної доплати до пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 13.02.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум;

стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Макаренком О.М., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової допомоги) серія АН від 05.10.2022 № 1075524.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він з 22.02.2005 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» позивач з 01.07.2021 отримував щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн., однак у подальшому, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі № 280/5872/22, відповідач здійснив перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки від 25.08.2022 за №33/28-3668 про розмір грошового забезпечення, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області», починаючи з 01.12.2019, із врахуванням раніше виплачених сум. За результатами проведеного перерахунку позивачу було припинено виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», оскільки, як зазначив відповідач, розмір пенсії позивача на виконання судового рішення був перерахований та, відповідно, збільшений на суму, що перевищує 2 000,00 грн.

За позицією позивача, такі дії відповідача є протиправними, оскільки перерахунок належної йому пенсії був проведений останнім з метою усунення порушеного права позивача на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, та на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі № 280/5872/22, у зв`язку з чим вказаний перерахунок не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Відтак, позивач вважає, що він має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», натомість відповідач протиправно відмовив позивачу у реалізації такого права. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

05.05.2023 судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№ 18354 від 05.05.2023), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки за приписами абз.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., встановлено щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону. При цьому, за приписами абз.1 п.1 вказаної Постанови у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата до пенсії, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000,00 грн., щомісячна доплата до пенсії, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Отже, відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що оскільки пенсія позивача з 01.12.2019 визначена з нового розміру грошового забезпечення та перевищує попередній розмір пенсії більше ніж на 2 000,00 грн., тому щомісячна доплата до пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у складі пенсії позивача після перерахунку врахована у повному обсязі, починаючи з 01.07.2021. Окремо відповідачем висловлено позицію, за якою оскільки проведений на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2022 по справі № 280/5872/22 перерахунок пенсії позивача відбувся не для відновлення порушеного права позивача, набутого у 2018 році, а фактично внаслідок зміни правового регулювання спірних правовідносин після набрання законної сили вказаним судовим рішенням, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення, вказаний перерахунок є перерахунком у розумінні Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Окремо у відзиві на позовну заяву відповідач висловив заперечення щодо заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн., оскільки позивач не надав документальне підтвердження понесених витрат на зазначену суму. У свою чергу, наявні в матеріалах справи копії договору про надання правничої (правової) допомоги, акт прийому-передачі наданих послуг не містять жодного посилання на дану адміністративну справу. З огляду на викладені вище обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 27.06.2002.

Позивач з 22.02.2005 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 15.05.2014 та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією пенсійного посвідчення від 21.03.2005 № 16/ НОМЕР_2 (а.с.14).

З 01.07.2021 до пенсії позивача на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова КМУ від 14.07.2021 № 713) була установлена щомісячна доплата в сумі 2 000,00 грн.

25.08.2022 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» виготовила позивачу довідку № 33/28-3668 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою, яку позивач обіймав на день його звільнення зі служби.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2022 по справі № 280/5872/22 (головуючий суддя Кисіль Р.В.), зокрема, було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 25.08.2022 за №33/28-3668, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області», починаючи з 01.12.2019, із врахуванням раніше виплачених сум.

13.02.2023 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2022 по справі № 280/5872/22 набрало законної сили.

У березні 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив виплачувати позивачу в подальшому на постійній основі щомісячну доплату до пенсії позивача у розмірі 2 000,00 грн., передбаченої Постановою КМУ від 14.07.2021 № 713.

Листом від 05.04.2023 № 4987-4472/К-02/8-0800/23 відповідач повідомив позивачу, що з метою поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених згідно з Законом військовослужбовцям та прирівняним до них особам, та до прийняття Верховною радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення зазначеної категорії осіб була прийнята Постанова КМУ від 14.07.2021 № 713. На виконання вимог п. 1 Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 позивачу була встановлена з 01.07.2021 щомісячна доплата до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. При цьому, оскільки основний розмір пенсії позивача внаслідок перерахунку, проведеного у лютому 2023 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2022 по справі № 280/5872/22 було збільшено на суму, що перевищує 2 000,00 грн., щомісячна доплата до пенсії згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 не встановлюється (а.с.15).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні з 13.02.2023 у повному обсязі щомісячної доплати до пенсії згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021 № 713, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення ч. 3 ст. 43 та ст. 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Так, за приписами ч. 3 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (ч. 4 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ).

Слід зазначити, що Кабінет Міністрів України 11.11.2015 прийняв Постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова КМУ від 11.11.2015 № 988), якою були затверджені схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10.

При цьому, у п. 7 Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 Кабінет Міністрів України доручив Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики України та Міністерством фінансів України затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок) був затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» (далі Наказ від 06.04.2016 № 260) з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Наказ від 06.04.2016 № 260 набрав чинності 27.05.2016.

Тобто, у встановлений Постановою КМУ від 11.11.2015 № 988 двотижневий строк уповноваженими особами Міністерства внутрішніх справ України не було затверджено порядку і умов грошового забезпечення поліцейських.

Як наслідок, з січня 2016 року поліцейські фактично не отримували доплат, додаткових видів грошового забезпечення через неприйняття уповноваженими особами Міністерства внутрішніх справ України відповідного нормативно-правового акту.

У подальшому, відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Уряд ухвалив Постанову КМУ від 21.02.2018 № 103, згідно з абз. 1 п. 3 якої встановив перерахувати з 01.01.2016 пенсії, призначені згідно з Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Зміст п. 3 Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 свідчить про те, що законодавець пов`язав перерахунок пенсій відповідній категорії осіб, які отримують пенсію за Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з 01.01.2016 із складовими грошового забезпечення поліцейського, у тому числі щомісячними додатковими видами грошового забезпечення (надбавками, доплатами, підвищеннями), які фактично виплачувались поліцейським у січні 2016 року, оскільки пов`язав їх із сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування саме за січень 2016 року.

Проте, такі обставини не можуть ставитись у залежність з правом на належаний розмір пенсійного забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначених у ст. 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Пунктом 2 Наказу від 06.04.2016 № 260 визначено, що він застосовується з дня набрання чинності Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII), тобто з 07.11.2015.

Згідно з п. 3 Розділу І Порядку грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до Розділу ІІ Порядку встановлені такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання «заслужений» (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за учене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час (пункт 11).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 по справі № 826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, визнано протиправним та скасовано п. 3 Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103.

Слід зазначити, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.11.2022 по справі № 420/2473/22, яка є тотожною досліджуваному публічно-правовому спору, вказав, що законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, під «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому, орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені ст. 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що ч. 3 ст. 1-1 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Вказане, на думку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, свідчить про суперечність положень п. 3 Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 нормам Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, про що також було зазначено й у висновках судів, які розглядали справу № 826/12704/18, наслідком чого було ухвалення рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019, про визнання протиправним та скасування пункту 3 Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103.

Отже, суди у період чинності пункту 3 постанови № 103 у правовідносинах щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, повинні застосовувати Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасована ця норма постанови Уряду судом), хоч ця норма й не була скасована на момент перерахунку пенсій відповідній категорії осіб у 2018 році на підставі Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988.

З урахуванням наведеного, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 08.11.2022 по справі № 420/2473/22 дійшов висновку, що оскільки зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії осіб з 01.01.2016, як колишніх працівників міліції на підставі Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначеного у ст. 43 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ та в повному розмірі.

Поряд із цим, прийняття Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 зумовлено тим, що в червні 2021 року в осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01.07.2021 зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2 000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2 000,00 грн. 2 700,00 грн.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акту Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ до 01.03.2018, було установлено щомісячну доплату до пенсії в сумі 2 000,00 грн., виплата якої не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абз. 3 п. 1 Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до ст.ст. 13, 21 і 36 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акту компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість, перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.11.2022 по справі № 420/2473/22, № в Єдиному державному реєстрі судових рішень 107217833).

Аналогічна позиція правозастосування у справі з подібних правовідносин викладена також у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.04.2023 по справі № 560/6528/22 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 110290290).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, судом встановлено, що позивач з 22.02.2005 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (а.с.14). На виконання Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 до пенсії позивача з 01.07.2021 була установлена щомісячна доплата в сумі 2 000,00 грн.

Також суд встановив, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2022 по справі № 280/5872/22 відповідача було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 25.08.2022 за №33/28-3668, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області», починаючи з 01.12.2019, із врахуванням раніше виплачених сум. 13.02.2023 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2022 по справі № 280/5872/22 набрало законної сили. Вказане судове рішення було виконане відповідачем, натомість щомісячна доплата до пенсії позивача у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713 була скасована.

У березні 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій, зокрема, просив перерахувати та виплатити позивачу, починаючи з дати скасування, щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713, з урахуванням раніше виплачених сум. Однак, листом відповідача від 05.04.2023 № 4989-4472/К-02/8-0800/23 позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви (а.с.15).

У контексті оцінки спірних правовідносин суд виходить із того, що оскільки перерахунок позивачу пенсії, проведений відповідачем на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2022 по справі № 280/5872/22 з метою усунення його порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, відтак, позивач має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713, яка має виплачуватись з метою поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018. Належних та достатніх доказів зворотнього відповідачем не надано.

За таких обставин, суд оцінює дії відповідача щодо відмови здійснити позивачу нарахування та виплату з 13.02.2023 (дата набрання законної сили рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2022 по справі № 280/5872/22) щомісячної доплати до пенсії згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 як протиправні.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні з 13.02.2023 у повному обсязі щомісячної доплати до пенсії згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021 № 713, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 13.02.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713, з урахуванням раніше виплачених сум, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки діям відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні з 13.02.2023 у повному обсязі щомісячної доплати до пенсії згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021 № 713, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 13.02.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713, з урахуванням раніше виплачених сум.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 13.02.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713, з урахуванням раніше виплачених сум, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн., суд виходить із такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 ст.134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон України від 05.07.2012 № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд з`ясував, що з метою отримання правової (правничої) допомоги між адвокатом Макаренком Олександром Миколайовичем та позивачем був укладений Договір від 02.08.2022 № 02/08/22 (а.с.16).

У матеріалах справи наявні копії Акту виконаних правничих робіт (послуг) від 17.04.2023 № б/н на суму 3 500,00 грн. (а.с.19) та квитанції до прибуткового касового ордеру від 17.04.2023 № б/н на суму 3 500,00 грн. (а.с.18).

Слід зазначити, що суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що нормами КАС України передбачений критерій співмірності гонорару адвоката, який полягає у тому, що заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Виходячи з предмету та ступеня складеності досліджуваного публічно-правового спору, дослідивши обсяг наданих представником позивача адвокатських послуг, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн. є неспівмірними та необґрунтованими.

У ч. 6 ст. 134 КАС України законодавець регламентував, що у разі недотримання вимог ч. 5 ст. 134 КАС України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд частково погоджується з відповідачем про неспівмірність заявленої представником позивача суми витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають присудженню на користь позивача, до 2 000,00 грн.

Таким чином, вимоги про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме у зазначеній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, доведено протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні з 13.02.2023 у повному обсязі щомісячної доплати до пенсії згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021 № 713 та обґрунтовано необхідність зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 13.02.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 № 713, з урахуванням раніше виплачених сум.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжною інструкцією від 15.04.2023 № 0.0..1 (а.с.8) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1 073,60 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 134, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні з 13.02.2023 у повному обсязі щомісячної доплати до пенсії згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 13.02.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 (дві тисячі гривень 00 копійок).

Судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 158-Б).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 29 травня 2023 року.

Суддя О.В. Прудивус