Справа № 160/8531/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2023 року Справа № 160/8531/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегія Еволюшн» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Стратегія Еволюшн» з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 7495725/40711843 від 24.10.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 12 від 31.10.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 12 від 31.10.2021 року, податну Товариством з обмеженою відповідальністю «Стратегія Еволюшн», датою її фактичного надходження.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що належної мотивації підстав віднесення поданої податкової накладної №12 від 31.10.2021 року до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку відповідачем 2 у спірному рішенні не зазначено. Відповідачами не наведено жодних доводів на підтвердження того, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Позивач зазначає також про те, що контролюючий орган мав би запропонувати платнику податків надати документи та пояснення на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях. Надані до контролюючого органу первинні бухгалтерські документи підтверджують вчинення господарських операцій та настання обставин, з якими закон пов`язує виникнення податкових зобов`язань та права подання податкових накладних позивачем.
Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Ухвалою суду від 26.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачам строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, відповідачами надано до суду письмові відзиви на позовну заяву, які долучено до матеріалів справи.
Відповідачем - 1 у відзиві було зазначено про те, що законодавством не встановлено обов`язок фіскального органу зазначати в квитанції конкретний перелік документів, а лише пропозицію щодо надання документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Контролюючий орган не може наперед знати які саме документи наявні у платника податку, адже перелік документів, що супроводжують ту чи іншу господарську операцію, може змінюватися залежно від її особливостей. Суд не може зобов`язати податковий орган зареєструвати ПН, оскільки в такому разі фактично візьме на себе повноваження суб`єкта владних повноважень.
Відповідач - 1 просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування своєї позиції Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було зазначено, що для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операції, суттєві недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображання у первинних документах недостовірних даних.
Також відповідач зазначив про те, що суд зобов`язавши податковий орган зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування, фактично бере на себе повноваження суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі), до компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд пояснень та документів щодо прийнятті рішення про реєстрацію або у відмові у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.
Відповідач - 2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
12.05.2023 року судом було одержано відповідь на відзив від ТОВ «Стратегія Еволюшн», в якій позивач зазначає про те, що з боку відповідачів не конкретизовано, яким чином наявність ризикових операцій впливають на рішення з відмови в реєстрації спірних податкових накладних, відповідачі не вказали про які ризикові операції йде мова, з якими контрагентами та за який період. Платник податків не може наперед знати, які саме документи потребує контролюючий орган для прийняття рішення про реєстраціє/відмову в реєстрації ПН/РК.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами економічної діяльності ТОВ «Стратегія Еволюшн» є: 77.12 надання в оренду вантажних автомобілів (основний); 46.12 діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.18 діяльність посередників, що спеціалізується в торгівлі іншими товарами; 46.19 діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 77.39 надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.90неспеціалізована оптова торгівля; 47.30 роздрібна торгівля пальним; 63.99 надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 68.10 купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.
З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2019 року між ТОВ «Стратегія Еволюшн» (Наймодавець) та ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс» (Наймач) було укладено договір найму транспортних засобів № 47-05/19, відповідно до п.1.1 якого Наймодавець зобов`язується передати Наймачу в строкове платне користування транспортні засоби, в подальшому «автомобілі»:
- сідельний тягач Volvo FM 400 HP 4X2, 2009 року виготовлення, шасі № НОМЕР_1 , держ. № НОМЕР_2 ;
- напівпричеп-цистерна INDOX, 2011 року виготовлення, дерр. № НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 ;
- сідельний тягач Volvo FM 400 HP 4X2, 2009 року виготовлення, шасі № НОМЕР_5 , держ. № НОМЕР_6 ;
- сідельний тягач VolvoFM400НР4Х2, 2011 року виготовлення, шасі № НОМЕР_7 , держ. № НОМЕР_8 ;
- напівпричіп - цистерна INDOX FE3C1R, 2011 року виготовлення, держ. № НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ;
- сiдельний тягач Volvo FM400HP 4х2, 2011 року виготовлення, шасі № НОМЕР_11 , держ. № НОМЕР_12 ;
- сідельний тягач Volvo FM400HP4X2, 2011 року виготовлення, шасі № НОМЕР_13 , держ. № НОМЕР_14 ;
- напівпричіп-цистерна INDOX FE3C1R , 2011 року виготовлення, держ. № НОМЕР_15 , шасі № НОМЕР_16 ;
- сiдельний тягач Volvo FM400HP 4X2, 2011 року виготовлення, шасі № НОМЕР_17 , держ. № НОМЕР_18 ;
- напівпричіп - цистерна INDOX FE3CIR, 2011 року виготовлення, держ. № НОМЕР_19 , НОМЕР_20 ;
- сiдельний тягач Volvo FM400HP 4X2, 2011 року виготовлення, шасі № НОМЕР_21 , держ. № НОМЕР_22 ;
- напівпричіп-цистерна INDOX FE3CIR, 2011 року виготовлення, держ. № НОМЕР_23 , шасі № НОМЕР_24 ;
- напівпричіп-цистерна INDOXGLP49D, 2009 року виготовлення, держ. № НОМЕР_25 , НОМЕР_26 ;
- сiдельнийтягач Volvo FM400HP4X2, 2014 року виготовлення, шасі № НОМЕР_27 , держ. № НОМЕР_28 ;
- напівпричіп-цистерна INDOX SC-3FEG, 2013 року виготовлення, держ. № НОМЕР_29 , НОМЕР_30 ;
- сідельний тягач Volvo FM400HP 4Х2, 2014 року виготовлення, шасі № НОМЕР_31 , держ. № НОМЕР_32 ;
- напівпричіп-цистерна INDOX SC-3FEG, 2013 року виготовлення, держ. № НОМЕР_33 , шасі № НОМЕР_34 ;
- сідельний тягач Volvo FM400НР 4Х2, 2011 року виготовлення, шасі № НОМЕР_35 , держ. № НОМЕР_36 , а Наймач зобов`язується прийняти вищевказані автомобілі та використовувати їх виключно за цільовим призначенням у власній господарській діяльності, а також сплачувати Наймодавцеві плату за користування.
Розмір щомісячної плати за користування автомобілями зазначається в протоколі узгодження ціни, який є невід`ємною частиною цього Договору. Плата за користування автомобілями вноситься Наймачем, шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Наймодавця, в строк по 20.05.2022 року включно (п. 3.1, п.3.2).
Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє по 20.05.2022р. включно (п. 6.1).
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Стратегія Еволюшн» та ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс» були укладені акти приймання-передачі транспортних засобів, які зазначені в договорі №47-05/19 від 20.05.2019 року: №1 від 31.05.2019 року, №2 від 31.05.2019 року, №3 від 31.05.2019 року, №4 від 31.05.2019 року, №5 від 31.05.2019 року, №6 від 03.06.2019 року,№7 від 31.05.2019 року, №8 від 31.05.2019 року, №9 від 31.05.2019 року, №10 від 31.05.2019 року, №11 від 31.05.2019 року, №12 від 31.05.2019 року, №14 від 31.05.2019 року, №15 від 31.05.2019 року, №16 від 31.05.2019 року, №17 від 31.05.2019 року, №18 від 31.05.2019 року.
01.02.2020 року між Сторонами було укладено протокол узгодження ціни до Договору №47-05/19 від 01.02.2020 року на загальну суму 124 800,00 грн.
31.10.2021 року між ТОВ «Стратегія Еволюшн» та ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс» було підписано акт надання послуг №446 про оренду автомобілів, визначених п.1.1 Договору №47-05/19 від 20.05.2019 року, на загальну вартість 124 800,00 грн., у тому числі ПДВ 20 800,00 грн.
На виконання вимог п.201.1 ст.201 ПКУ позивачем на реєстрацію була подана податкова накладна №12 від 31.10.2021 року на загальну суму 124 800,00 грн., у тому числі ПДВ 20 800,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2022 року ТОВ «Стратегія Еволюшн» надало до контролюючого органу повідомлення №14 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, разом із додатками у кількості 26 од.
Однак, Рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №7495725/40711843 від 24.10.2022 року було відмовлено у реєстрації податкової накладної №12 від 31.10.2021 року з мотивів ненадання платником податку копій розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Додаткова інформація: Відсутні банківські документи щодо перерахування відповідних коштів згідно актів наданих послуг, тощо, наявність ризикових операцій.
Позивач, не погодившись з рішеннями контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України (далі - ПК України) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 року (далі - Порядок № 1165).
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Судом встановлено, що реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з тих підстав, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Суд зазначає, що контролюючим органом виконано підпункт 2 пункту 11 Порядку №1165, зазначивши у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної критерій ризиковості платника податку, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної №12 від 31.10.2021 року, а саме пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Пункт 11 Порядку №1165 не передбачає в обов`язковому порядку зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації, яка визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній.
Крім того, цією ж квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з тим, суд зазначає, що контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної позивача не було вказано конкретного переліку документів, яких було б достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №12 від 31.10.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вказане свідчить, що дії контролюючого органу по складенню квитанції вчинені з недотриманням вимог чинного спеціального законодавства, яке регулює обсяг повноважень контролюючого органу по зупиненню, поданих платниками податків на реєстрацію, податкових накладних.
Вказані вище порушення, на переконання суду, не можуть бути самостійними та достатніми підставами для визнання протиправним та скасування оскаржуваного.
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.2. Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Відповідно до п.2. Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 3 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Згідно п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до п.5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пунктом 7 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п.п. 9-13 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Разом з тим, у пункті 6 Порядку № 1165 вказано, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

З урахуванням положень наведених норм, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Отже, контролюючий орган має зажадати від платника податку документів та пояснень на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Також аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 грудня 2019 року за № 1245/34216.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що використання контролюючим органом податкової інформації наявної в інформаційних системах ДПС або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певних спосіб здійснення податкового контролю, зокрема, віднесення підприємства до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Суд зазначає, що віднесення комісією контролюючого органу підприємства до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості є передумовою зупинення податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. У подальшому відповідність критеріям ризиковості має бути спростовано платником податків шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, і лише ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування або ненадання платником податку копій документів, визначених пунктом 5 Порядку № 520 або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, є підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

Так, підставою для відмови у реєстрації спірної податкової накладної Комісія ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначила: ненадання платником податку копій документів, а саме: розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. В графі «додаткова інформація» зазначено «Відсутні банківські документи щодо перерахування відповідних коштів згідно актів наданих послуг, тощо, наявність ризикових операцій».

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.3.2 Договору найму транспортних засобів №47-05/19 від 29.08.2018 року між ТОВ «Стратегія Еволюшн» та ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс» 20.05.2019 року плата за користування автомобілями вноситься Наймачем, шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Наймодавця, в строк по 20.05.2022 року включно.

Судом встановлено, що між Сторонами був підписаний акт надання послуг №446 від 31.10.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, інших додаткових угод до Договору №47-05/19 від 20.05.2019 року підписано не було.

Таким чином, плату за користування автомобілями відповідно до п.3.2 Договору №47-05/19 від 29.08.2018 року ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс» повинно було перерахувати до 20.05.2022 року.

При цьому, суд звертає увагу, що повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №14 було подано до контролюючого органу 20.10.2022 року, а тому плата за користування автомобілями відповідно до п.3.2 Договору найму транспортних засобів №47-05/19 від 20.05.2019 року повинна була вже бути здійснена Наймачем на момент подання пояснень до контролюючого органу.

Натомість, ані на період подання пояснень №14 від 20.10.2022 року, ані станом на час звернення до суду з цим позовом, підтверджуючих документів щодо перерахування коштів згідно акту надання послуг №446 від 31.10.2021 року позивачем надано не було.

Суд звертає увагу, що оборотно-сальдова відомість 361 за жовтень 2021 р.- березень 2023 р., що міститься в матеріалах справи, не є підтвердженням здійснення розрахункових операцій згідно акту надання послуг № 446 від 31.10.2021 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не надано доказів перерахування коштів за актом №446 від 31.10.2021 року згідно №47-05/19 від 20.05.2019 року.

Крім того, до суду були надані акти приймання-передачі транспортних засобів №1 від 31.05.2019 року, №2 від 31.05.2019 року, №3 від 31.05.2019 року, №4 від 31.05.2019 року, №5 від 31.05.2019 року, №6 від 03.06.2019 року, №7 від 31.05.2019 року, №8 від 31.05.2019 року, №9 від 31.05.2019 року, №10 від 31.05.2019 року, №11 від 31.05.2019 року, №12 від 31.05.2019 року, №14 від 31.05.2019 року, №15 від 31.05.2019 року, №16 від 31.05.2019 року, №17 від 31.05.2019 року, №18 від 31.05.2019 року до Договору №47-05/19 від 20.05.2019 року.

Однак, матеріали справи не містить акт №13 до Договору №47-05/19 від 20.05.2019 року на напівпричіп-цистерна INDOXGLP49D, 2009 року виготовлення, держ. № НОМЕР_37 , шасі № НОМЕР_38 , що ставить під сумнів здійснення господарської операції щодо передачі вказаного транспортного засобу.

Отже, зазначене свідчить про недоведеність позивачем обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

При цьому, суд зауважує щодо необґрунтованості тверджень контролюючого органу про наявність ризикових операцій, тощо, оскільки у своїх відзивах відповідачі не надали відповідних пояснень щодо підстав та обґрунтувань зазначених вище висновків.

Однак, на переконання суду, вказане вище порушення не може бути самостійною та достатньою підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Щодо вимоги позивача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні, суд виходить з наступного.

Суд зауважує, що розгляд судом адміністративної справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, та в межах позовних вимог відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 9 зазначеного Кодексу є складовою диспозитивності як одного із принципів адміністративного судочинства.

У разі відмови платнику податку на додану вартість в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних належним способом захисту порушеного права в судовому порядку є позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та, як наслідок, зобов`язання відповідний контролюючий орган вчинити дії щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В частині другій статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Також цією нормою встановлено виключення у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 07.02.2020р. у справі №826/11086/18 зазначив, що такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, вони не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права.

Таким чином, позовна вимога у вказаній частині також задоволенню не підлягає.

Згідно частини 2 статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поряд з цим, суд враховує позицію, викладену у пункту 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява № 387/03), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Оцінюючи згадані документи - в сукупності та кожен зокрема - суд вважає, що такі дають підстави для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій позивача з ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс» або висновку про її здійснення.

Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ «Стратегія Еволюшн» та ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс», на підставі яких було складено спірну податкову накладну, а факт порушення відповідачами вимог чинного законодавства, в тому числі Податкового кодексу України та Порядку №1165, не доведено.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Стратегія Еволюшн» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 29.05.2023 року.

Суддя І.О. Лозицька