Справа № 420/11622/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, в якому позивач просить:

- встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час захисту Батьківщини, однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу у період часу з 2019 року до 05.06.2022 року.

Відповідно до п.п. 3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду, подала заяву про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без шлюбу відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України.

Щодо посилання позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 22.03.2023р. у справі №290/289/22-ц, де вказано, що «оскільки вимоги пов`язані і доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за позивачем певного соціально-правового статусу, на пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивача з державою», суд вважає необхідним відмітити наступне.

За положеннями частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас суд наголошує, що адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) будь-які юридичні факти.

Вимоги щодо оформлення та подання позовної заяви до адміністративного суду передбачені нормами статей 160, 161 КАС України.

Так, частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов висновку, що зміст вимог не узгоджується з приписами статті 5 КАС України, оскільки вимоги до відповідача мають містити вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, про визнання його рішення (дій, бездіяльності) протиправними.

Відтак, позивачу слід визначитися зі своїми намірами щодо подання до суду цієї заяви або привести їх у відповідність до процесуального закону - КАС України.

Разом з тим, не заявляючи в заяві вимоги про визнання рішення (дій, бездіяльності) відповідача протиправними, ОСОБА_1 не дає можливості суду встановити, чи були порушені права, свободи або її законні інтереси; ким та яким чином таке порушення вчинене, яке саме право, свобода або законний інтерес ОСОБА_1 підлягають захисту і в який спосіб.

Пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Положеннями п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України визначено, що в позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд звертає увагу, що прохальна частина заяви ОСОБА_3 містить вимогу щодо встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2 .

При цьому, ОСОБА_1 до позовної заяви не надано належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів звернення її до будь-якого суб`єкта владних повноважень з цього питання, як і доказів того, що він відмовляв у задоволенні вимог її звернення.

Тобто, ОСОБА_1 не визначено відповідача за її вимогами і не надано доказів порушення таким відповідачем її прав, які підлягали би захисту у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених норм, позивачем не надано доказів сплати судового збору.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлений в розмірі 2684 гривні.

Враховуючи ставку судового збору, під час звернення до суду необхідно було сплатити судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Крім того, згідно із пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 статті 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З правового аналізу вказаних норм вбачається, що перебіг строку звернення до адміністративного суду розпочинається саме з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 просить встановити факт спільного проживання однією з ОСОБА_2 , однак нею не надано будь-яких доказів в підтвердження того, коли саме їй стало про порушення її прав та яких саме, а тому суд позбавлений можливості встановити дотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду.

При цьому вказуючи кінцевий період спільного проживання «до 05.06.2022 року», позивачем всупереч вказаним нормам також не надано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, а також доказів поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- позовної заяви з формулюванням позовних вимог відповідно до ст. 5 КАС України та їх оформлення відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України (у кількості примірників відповідно до кількості учасників справи) з обґрунтуванням правових обставин пред`явлення позову;

- належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів звернення позивача до суб`єкта владних повноважень про захист своїх порушених прав та відмови у його задоволенні з визначенням відповідача, до якого пред`явлено відповідні вимоги;

- документу про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску або доказів дотримання строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 122, 123, 160, 161, 169 КАС України суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Марин