Справа № 140/3199/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3199/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНТРАНС» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РАНТРАНС» (далі ТзОВ «РАНТРАНС», позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач-1), Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за №7277597/42851261 від 31.08.2022 про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну подану Товариством з обмеженою відповідальністю «РАНТРАНС» №52 від 12.08.2022.

Позовні вимоги обґрунТзОВані тим, що в процесі здійснення господарської діяльності ТзОВ «РАНТРАНС» 10.02.2022 було укладено договір №5 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в межах України з ТзОВ «ВОЛИНЬ АГРО», згідно якого ТзОВ «РАНТРАНС» зобов`язувалося доставити ввірений йому ТзОВ «Волинь Агро»» вантаж з місця завантаження до визначеного пункту призначення, зокрема, зернові та технічні сільськогосподарські культури. Для надання даних послуг з перевезення були залучені транспортні засоби, що взяті в оренду, а також прийнято на роботу ряд працівників.

На виконання вищезгаданого договору було здійснено перевезення вантажу, а саме: цукрового буряку та дефекату, що підтверджується товарно-транспортними накладними та приймальними квитанціями. Прийняття наданих послуг з перевезення підтверджується актом здачі-приймання робіт. Оплата послуг з перевезення вантажу була проведена ТзОВ «Волинь Агро» 16.08.2022.

Відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України позивачем було сформовано податкову накладну №52 від 12.08.2022 на суму ПДВ 72256,71 грн. та подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із квитанцією від 22.08.2022 реєстрацію вказаної податкової накладної було зупинено, оскільки платник податку відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

З метою реєстрації зупинених податкових накладних позивачем в електронній формі були надані письмові пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарської операції.

Однак, комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення №7277597/42851261 від 31.08.2022 про відмову в реєстрації податкових накладних, згідно з яким підставою для відмови у реєстрації ПН/РК в ЄДРПН є ненадання платником податку копій документів, а саме, договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування,навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів(робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

У графі додаткова інформація зазначено, не надано достатній пакет документів, а саме: відсутні заявки замовника, що передбачені п.1.3 договору №5 надання послуг перевезення вантажу від 10.02.2022.

Позивач не погоджується з даним рішенням та вказує, що воно прийнято відповідачем без наявності об`єктивних ознак порушення платником норм податкового законодавства та без матеріалів, які б свідчили про наявність підстав віднесення позивача до ризикових платників податків.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін, суддею одноособово (а.с.185).

Представник відповідачів у поданому суду відзиві на позовну заяву від 10.04.2023 (а.с.189-192) позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що реєстрація податкової накладної №52 від 12.08.2022 була зупинена ДПС України у зв`язку із відповідністю платника податку п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Для підтвердження реєстрації вищезгаданої податкової накладної позивачем подано повідомлення №1 від 25.08.2022 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування реєстрація яких зупинено з додатками в кількості 48 шт.

За результатами розгляду вказаних документів Комісією Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення: №7277597/42851261 від 31.08.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної №52 від12.08.2022, у зв`язку із ненаданням позивачем первинних документів постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У графі «додаткова інформація» зазначено що не надано доспи пакет документів, а саме відсутні Заявки замовника, що передбачені п 1.3 Договору №5 надання послуг перевезення вантажу від 10.02.2022.

Відповідно до пункту 1.3. договору надання послуг по перевезенню вантажу №5 від 10 02 найменування та масу Вантажу, строк перевезення вантажу, місце відправлення, пункт призначення, відстань перевезення, вартість послуги визначається Заявкою Замовника, яка підписується Сторонами га засвідчується печатками (у випадку використання печатки в господарській діяльності) або за допомогою кваліфікованого електронного підпису Форма Заявки наводиться в Додатку №1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. В додатках до договору зазначена форма такої заявки, однак на розгляд комісії регіонал рівня заявки позивачем не надавались.

Звертає увагу суду, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання контролюючого органу зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної. Тобто, при дослідженні правомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної підлягають врахуванню лише документи, що подавались платником податків безпосередньо суб`єкту владних повноважень, який приймав відповідне рішення.

Зазначив, що форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових наклад них/розрахунків коригування в ЄРПН (додаток до Порядку №520) передбачає необхідність підкреслити серед переліку документів ті документи, які не надані платником податків, однак у даному випадку, вважає, що відсутність таких підкреслень, за умови зазначення відповідної інформації в графі додаткова інформація, дає можливість встановити, яких саме документів на думку контролюючого органу не вистачало.

Наявні у матеріалах справи документи не відображають зміст господарської діяльності, не відображають зміни в структурі активів і зобов`язань, власному капіталі, що обумовлені цією господарською діяльністю. До комісії регіонального рівня не було подано документів, які б підтверджували фактичне здійснення господарських операцій з врахуванням вищезазначених недоліків у документах.

У відповіді на відзив від 25.04.2023 (а.с.197-198) представник позивача заперечив доводи представника відповідачів викладені у відзиві на позовну заяву, та підтримав свою позицію викладену у позовній заяві. Також додатково звертає увагу на те, що до відзиву на позовну заяву податковий орган додав копію рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №55505 від 17.08.2022, в той час як податкова накладна сформована 12.08.2022 тобто до існування прийнятого податковим органом рішення. Більше того, 29.12.2022 податковий орган прийняв рішення №83543 про невідповідність платника критеріям ризиковості на підставі поданих платником податків пояснень та документів, тобто, наявна у податкового органу інформація за якою підприємство було включене до складу ризикових була спростована.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Дослідивши подані суду письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що основними видами господарської діяльності ТзОВ «РАНТРАНС» за КВЕД є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 49.42 «Надання послуг перевезення речей (переїзду)», 52.29 «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту», 49.42 «Надання послуг перевезення речей (переїзду)» та інші додаткові види діяльності, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.160).

Як слідує з матеріалів справи ТзОВ «РАНТРАНС» 10.02.2022 було укладено договір надання послуг по перевезенню вантажу №5 з ТзОВ «Волинь Агро» (), згідно якого ТзОВ «РАНТРАНС» зобов`язувалося доставити ввірений йому ТЗОВ «Волинь Агро» вантаж з місця завантаження до визначеного пункту призначення, зокрема, зернові та технічні сільськогосподарські культури (а.с.59-63).

На виконання умов даного договору надання послуг по перевезенню вантажу №5 від 10.02.2022, було здійснено перевезення вантажу - цукрового буряку та дефекату, що підтверджується товарно-транспортними накладними від 03.08.2022 №000067, №000073, №000059, №000076, №000057, №000058, від 04.08.2022 №000081, №000082, №000085, №000075, №000090, №000083, від 05.08.2022 №000092, №000087, №000094, 000100, №000091, №000099, №000089, від 06.08.2022 №000106, №000112, №00019, №000103, №000111, №000108, №000102, від 08.08.2022 №000122, №000123, №000113, №000118, №000121, від 09.08.2022 №000136, №000137, №000140, №000131, №000130, №000139, №000132, від 10.08.2022 №000158, №000159, №000148, №000147, №000160, від 11.08.2022 №000185, №000171, №000150, №000181, №000169, №000170, №000173, а також приймальними квитанціями приєднаними ТзОВ «Волинь Агро» (а.с.73-126).

Прийняття наданих послуг з перевезення підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №52 від 12.08.2022 року на суму 433539,79 грн. (а.с.71-72).

ТзОВ «РАНТРАНС» виписало ТзОВ «Волинь Агро» рахунок на оплату №52 від 12.08.2022 на суму 433 539,79 грн., у тому числі ПДВ 72 256,71 грн. (а.с.127).

Оплата послуг з перевезення вантажу була проведена ТзОВ «Волинь Агро» 16.08.2022 року на суму 433539,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6238 (а.с.129).

Також судом встановлено, що для надання даних послуг з перевезення були залучені транспортні засоби, що взяті в оренду, про це свідчать укладені договори на оренду вантажних автомобілів та напівпричепів. Зокрема:

02.07.2021 ТзОВ «РАНТРАНС» було укладено договір оренди транспортних засобів з ОСОБА_1 , згідно якого останній передав ТзОВ «РАНТРАНС», в тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб: вантажний автомобіль марки Renault Premium 450.19Т, номер шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_3 від 14.03.2018, з напівпричепом RENDERS N4SS3, номер шасі НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_6 від 05.06.2018 (а.с.130-131).

02.07.2021 ТзОВ «Рантранс» було укладено договір оренди транспортних засобів з ОСОБА_2 , згідно якого останній передав ТзОВ «РАНТРАНС», в тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб: вантажний автомобіль марки Renault Premium 450.DXI, номер шасі НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_9 від 19.05.2018, з напівпричепом WILCOX FSMFSA, номер шасі НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_11 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_6 від 19.05.2018 (а.с.132-133).

13.05.2021 ТзОВ «РАНТРАНС» було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу з ОСОБА_3 , згідно якого останній передав ТзОВ «РАНТРАНС», в тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб: напівпричіп GRAS GS 4, номер шасі НОМЕР_12 , номерний знак НОМЕР_13 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_14 від 27.02.2021 (а.с.134-137).

20.05.2021 ТзОВ «РАНТРАНС» було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу з ОСОБА_4 , згідно якого останній передав ТзОВ «РАНТРАНС», в тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб: вантажний автомобіль марки Renault Premium 450,18 DX, номер шасі НОМЕР_15 , номерний знак НОМЕР_16 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_17 від 05.04.2019, з напівпричепом MOESLEIN SKSM 3, номер шасі НОМЕР_18 , номерний знак НОМЕР_19 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_20 від 22.05.2018 (а.с.138-139).

02.07.2021 ТзОВ «РАНТРАНС» було укладено договір оренди транспортного засобу з ОСОБА_5 , згідно якого останній передав ТзОВ «РАНТРАНС», в тимчасове платне володіння та користування транспортний засіб: вантажний автомобіль марки Renault Premium 385, номер шасі НОМЕР_21 , номерний знак НОМЕР_22 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_23 від 15.05.2018, з напівпричепом JANMIL NW-IS, номер шасі НОМЕР_24 , номерний знак НОМЕР_25 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ: НОМЕР_26 від 06.06.2018 (а.с.140-141).

На виконання умов вказаних договорів оренди було здійснено оплату за послуги оренди, що підтверджується відомістю №152 від 06.08.2022 на суму 2 656,50 грн (а.с.142)

З метою здійснення господарської діяльності, на роботу до ТзОВ «Рантранс» було прийнято ряд працівників у кількості 5-ти чоловік та ТзОВ «РАНТРАНС» придбавалися паливно-мастильні матеріали та паливні картки, зокрема, у ТзОВ «Вест Кард», згідно договору №040406-15/07/2021-ПГЗ88 від 15.07.2021 (а.с.144-149), що підтверджується видатковою накладною №94121 від 15.08.2022 (а.с.150).

Оплата проведена, згідно платіжних доручень №180, №181, №184 від 20.05.2022, №203 від 15.06.2022, №188 від 18.07.2022, №190 від 22.07.2022, №196 від 29.07.2022, №205 від 05.08.2022, №211 від 12.08.2022 (а.с.151-152).

Позивачем було складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 12.08.2022 №52 (а.с.7).

22.08.2022 з ДПС України надійшла квитанція, зі змісту якої слідує, що «Документ прийнято. Реєстрація зупинена». В квитанції зазначено, «відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 12.08.2022 №52 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, у зв`язку із відповідністю платника податку п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (а.с.8).

Відповідно до повідомлення №1 від 25.08.2022 позивачем подавались пояснення щодо податкової накладної/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено з додатками в кількості 48 штук (а.с.9).

Однак, Комісією Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення: №7277597/42851261 від 31.08.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної №52 від12.08.2022 (а.с.6)

Даним рішенням було відмовлено у реєстрації податкової накладної у зв`язку із ненаданням позивачем первинних документів постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У графі «додаткова інформація» зазначено що не надано доспи пакет документів, а саме відсутні Заявки замовника, що передбачені п 1.3 Договору №5 надання послуг перевезення вантажу від 10.02.2022.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТзОВ «РАНТРАНС» звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації.

При цьому, п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що така квитанція має містити причини зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання норм п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України позивачем направлено на реєстрацію податкову накладну від 12.08.2022 № 52.

Проте, реєстрація цієї податкової накладної була зупинена, про що платника податків було повідомлено квитанцією від 22.08.2022.

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

На виконання вказаної норми та п.п. 56.23.2 пп. 56.23 ст. 56 ПК України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 11.12.2019 №1165 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка набрала чинності 01.02.2020 року та якою затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок зупинення реєстрації податкової накладної); Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок розгляду скарги).

Згідно з п. 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п. 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної).

У Додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної, визначено критерії ризиковості платника податку на додану вартість. Зокрема, відповідно до пункту 8 у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Зі змісту зазначених квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних вбачається, що платник податку відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних. Конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, у квитанціях не зазначено.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п. 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з пунктами 9 - 11 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

На виконання умов даного договору надання послуг по перевезенню вантажу №5 від 10.02.2022, ТзОВ «РАНТРАНС» було здійснено перевезення вантажу - цукрового буряку та дефекату, що підтверджується товарно-транспортними накладними від 03.08.2022 №000067, №000073, №000059, №000076, №000057, №000058, від 04.08.2022 №000081, №000082, №000085, №000075, №000090, №000083, від 05.08.2022 №000092, №000087, №000094, 000100, №000091, №000099, №000089, від 06.08.2022 №000106, №000112, №00019, №000103, №000111, №000108, №000102, від 08.08.2022 №000122, №000123, №000113, №000118, №000121, від 09.08.2022 №000136, №000137, №000140, №000131, №000130, №000139, №000132, від 10.08.2022 №000158, №000159, №000148, №000147, №000160, від 11.08.2022 №000185, №000171, №000150, №000181, №000169, №000170, №000173,та приймальними квитанціями приєднаними ТзОВ «Волинь Агро» (а.с.73-126).

Прийняття наданих послуг з перевезення підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №52 від 12.08.2022 року на суму 433539,79 грн. (а.с.71-72).

Оплата послуг з перевезення вантажу була проведена ТзОВ «Волинь Агро» 16.08.2022 року на суму 433539,79 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6238 (а.с.129).

Як вбачається із матеріалів справи, до повідомлення про надання пояснень та копій документів долучено первинні документи у кількості 48 штук, щодо надання послуг по перевезенню вантажу, в тому числі і договори оренди транспортних засобів з фізичними особами.

Суд зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.04.2021 у справі №140/2456/18.

Враховуючи вищезазначене, на думку суду, подані позивачем документи для реєстрації спірної податкової накладної підтверджують факт здійснення господарських операцій та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних в ЄРПН.

Також, суд не бере до уваги подане представником відповідачів до відзиву рішення №55505 від 17.08.2022 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків, оскільки податкова накладна №52 сформована 12.08.2022, тобто до прийняття податковим органом відповідно рішення.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів законності прийняття оскаржуваного рішення, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної від 12.08.2022 №52.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення №7277597/42851261 від 31.08.2022.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 12.08.2022 №52, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Так, згідно із нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України. У випадку зупинення реєстрації ПН та прийняття відповідною комісією рішення про відмову в реєстрації ПН така податкова накладна реєструється у день набрання чинності судовим рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Посилання представника відповідачів у відзиві на те, що зобов`язання вчинити конкретну дію в даному випадку буде втручанням у дискреційні повноваження Державної податкової служби України слід оцінити критично з огляду на таке.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, на законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

В свою чергу, оскаржуване рішення від 31.08.2022 №7277597/42851261 прийнято всупереч вимогам Порядку №520, що свідчить про відсутність наміру у суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення відповідно до чинного законодавства.

Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18, від 22.07.2019 у справі №815/2985/18.

За таких обставин, на переконання суду, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 12.08.2022 №52 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Окрім наведеного, частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Рисовський проти України» (№29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження обумовленої суми гонорару на правову допомогу адвоката, представником позивача надано: договір від 13.02.2023 №13/02/23-1 про надання правничої допомоги, акт від 28.02.2023 приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 13.02.2023 №13/02/23-1, копію ордеру на надання правової допомоги серії АС №1054813, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.167-171).

Так, відповідно до статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Так, відповідно до п.4.1 договору від 13.02.2023 №13/02/23-1 про надання правничої допомоги розмір винагороди за написання, підготовку та оформлення позовної заяви до суду складає 10000,00 грн., вищезгадана сума також зазначається і у акті від 28.02.2023 приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 13.02.2023 №13/02/23-1.

Водночас, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п. 268).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.11.2019 у справі №826/7375/18.

З огляду на вказані обставини справи, враховуючи заперечення відповідача проти розподілу витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що підготовка даного позову за наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень з аналогічних спорів у реєстрі не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відтак враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. Крім того, суд зазначає, що дана справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Отже, решту витрат повинен понести позивач.

Також, згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2 684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №153057272 від 20.03.2023 (а.с.177-зворот, 182)

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684,00 грн, сплаченого платіжною інструкцією №153057272 від 20.03.2023 та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. При цьому, на думку суду, судові витрати необхідно стягнути саме з ГУ ДПС У Волинській області, позаяк судом задоволена самостійна позовна вимога немайнового характеру, та саме внаслідок прийняття комісією регіонального рівня спірного рішення були порушені права позивача, а звернена до ДПС України позовна вимога про зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації ПН є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення.

Керуючись статтями 2, 72-77, 134, 139, 243-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНТРАНС» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7277597/42851261 від 31.08.2022 про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, місто Київ, Львівська площа, будинок 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Товариством з обмеженою відповідальністю «РАНТРАНС» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, 17, ) податкову накладну №52 від 12.08.2022.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РАНТРАНС» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, 17, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) судовий збір у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) та 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський