Справа № 679/984/22
Суддя: Грибанова Л. О.
Дата ухвалення: 2022-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/29/2022
Справа № 679/984/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

встановив:

21 вересня 2022 року до Нетішинського міського суду Хмельницької області, відповідно до Ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року, надійшла за підсудністю адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначив, що:

06 березня 2013 року у відповідності до постанови Нетішинського міського суду від 06 березня 2013 року (справа №2-а/679/60/2013) Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Нетішин (далі Відділення ВД ФССНВ у місті Нетішин) зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 серпня 2012 року про проведення одноразової страхової виплати в чотирикратному розмірі граничної заробітної плати (доходу) та прийняти за результатами її розгляду рішення у формі постанови,

19 листопада 2013 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області Ніколов А.В. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом у справі №2-а/679/60/2013,

30 грудня 2013 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області Ніколов А.В. прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі постанови Відділення ВД ФССНВ у місті Нетішин за №2212/72/72/18 від 23 серпня 2013 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 »,

29 січня 2014 року у відповідності до постанови Нетішинського міського суду від 29 січня 2014 року (справа №2/а/679/38/14) постанову Відділення ВД ФССНВ у місті Нетішин за №2212/72/72/18 від 23 серпня 2013 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 » скасовано,

16 грудня 2015 року у відповідності до ухвали Нетішинського міського суду від 16 грудня 2015 року (справа №6/а/679/3/2015) поновлено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання,

08 квітня 2016 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області Ніколов А.В. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50772996,

21 квітня 2016 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Хмельницькій області Ніколов А.В. прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №50772996, на підставі постанови Відділення ВД ФССНВ у Славутському районі за №2212/397/397/41 від 19 квітня 2016 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 »,

07 грудня 2017 року у відповідності до постанови Нетішинського міського суду від 07 грудня 2017 року (справа №679/658/16-а) постанову Відділення ВД ФССНВ у Славутському районі за №2212/397/397/41 від 19 квітня 2016 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 » скасовано,

17 липня 2019 року у відповідності до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року (справа №679/108/19) постанову Славутського відділення ВД ФССУ у Хмельницькій області №2213/397/397/51 від 01 жовтня 2018 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 » скасовано,

25 січня 2021 року у відповідності до рішення Нетішинського міського суду від 25 січня 2021 року (справа №679/1670/19) повідомлення старшого державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) Ніколова А.В. про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання за №50707 від 12 листопада 2019 року (на заяву відкрити виконавче провадження з примусового виконання рішення Нетішинського міського суду від 06 березня 2013 року в справі №2-а/679/60/2013), скасовано,

13 травня 2021 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), прийнято постанову про передачу виконавчого провадження №60566757,

14 травня 2021 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №60566757,

26 серпня 2021 року у відповідності до рішення Нетішинського міського суду від 26 серпня 2021 року (справа №679/662/21) дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), визнано протиправними,

крім того, відповідно до ухвали Нетішинського міського суду від 29 липня 2021 року (справа №679/376/13-а) у позові щодо фактичного виконання рішення Нетішинського міського суду від 06 березня 2013 року (справа №2-а/679/60/2013) відмовлено, у зв`язку з відсутністю доказів виконання,

тож, на переконання позивача, відповідач не вчиняє жодних дій на виконання рішення Нетішинського міського суду від 06 березня 2013 року (справа №2-а/679/60/2013), водночас, надавши лист з зазначенням, що означене рішення виконано 01 жовтня 2018 року, не зважаючи на наявність рішення Хмельницького окружного суду від 17 липня 2019 року (справа №679/108/19), яким саме постанову Славутського відділення ВД ФССУ у Хмельницькій області №2213/397/397/51 від 01 жовтня 2018 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 » скасовано,

і, відповідно, вчиняє незаконну бездіяльність, оскільки, виконавче провадження вперше було відкрито 19 листопада 2013 року, тобто, дев`ять років тому, що, на переконання позивача, є неприпустимим, оскільки, такий тривалий час виконання рішення суду порушує його право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

що є основою його негативних емоцій та душевних страждань, до того ж він є людиною похилого віку, особою з інвалідністю, і постійне психологічне напруження, розчарування та незручності, внаслідок порушення його прав, тягнуть для нього вагомі негативні наслідки у вигляді погіршення стану здоров`я, що, як наслідок, змушує звертатись до лікарів з проханням надати програму реабілітації, і, відповідно, завдає значної моральної шкоди,

у зв`язку з чим, бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) при виконанні рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 березня 2013 року (справа №2-а/679/60/2013), необхідно визнати протиправною та стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 74900 гривень.

22 вересня 2022 року у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 вересня 2022 року, відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання.

Інші процесуальні дії у справі не здійснювалися.

Представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), Ніколов А.В. у відзиві на позовну заяву (вх. №ЕП-1700 від 14 листопада 2022 року) зазначив, що рішення у справі №2-а/679/60/2013 фактично виконано Славутським відділенням ВД ФССУ у Хмельницькій області винесено постанову №2213/397/397/51 від 01 жовтня 2018 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 », про що свідчить відповідь боржника на запит відповідача, в якій зазначено, що 01 жовтня 2018 року боржник виконав рішення у справі №2-а/679/60/2013, у зв`язку з чим, позов не підлягає задоволенню, до того ж, станом на день слухання справи виконавче провадження відкрито, рішення суду державним виконавцем виконується, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», водночас, не погоджуючись, що при примусовому виконанні рішення у справі №2-а/679/60/2013 позивачу завдана моральна шкода, оскільки, останній не довів спричинення моральних та фізичних страждань саме діями відповідача та не обґрунтував зазначену у позові суму моральної шкоди.

У відповідності до положень ст.229 ч.4 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або, якщо, відповідно до положень КАС України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи (у тому числі, при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

06 березня 2013 року, відповідно до постанови Нетішинського міського суду від 06 березня 2013 року (справа №2-а/679/60/2013), позов ОСОБА_1 задоволено частково з зобов`язанням відділення ВД ФССНВ на виробництві та професійних захворювань у місті Нетішин розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 серпня 2012 року про проведення одноразової страхової виплати в чотирикратному розмірі граничної суми заробітної плати (доходу) та прийняти за результатами розгляду рішення у формі постанови,

07 листопада 2013 року ОСОБА_1 видано виконавчий лист (справа №2-a/679/60/2013), на підставі якого старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №40816420,

30 грудня 2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Хмельницькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №40816420, у зв`язку з прийняттям відділенням ВД ФССНВ на виробництві та професійних захворювань у місті Нетішин постанови №2212/72/72/18 від 23 серпня 2013 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 »,

29 січня 2014 року, відповідно до постанови Нетішинського міського суду від 29 січня 2014 року (справа №2/а/679/38/2014), постанову відділення ВД ФССНВ на виробництві та професійних захворювань у місті Нетішин №2212/72/72/18 від 23 серпня 2013 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 » визнано незаконною та скасовано,

16 грудня 2015 року, відповідно до ухвали Нетішинського міського суду від 16 грудня 2015 року (справа №6-а/679/3/2015), ОСОБА_1 поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Нетішинського міського суду від 07 листопада 2013 року, на виконання постанови Нетішинського міського суду від 06 березня 2013 року (справа №2-а/679/60/2013),

28 березня 2016 року, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 28 березня 2016 року (справа №6-а/679/1/2016), у виконавчому провадженні у адміністративній справі №2-а/679/60/2013: сторону виконавчого провадження (боржника) відділення ВД ФССНВ на виробництві та професійних захворювань у місті Нетішин замінено на правонаступника відділення ВД ФССНВ на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі Хмельницької області,

07 грудня 2017 року, відповідно до постанови Нетішинського міського суду від 07 грудня 2017 року (справа №679/658/16-а), постанову відділення ВД ФССНВ на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі Хмельницької області №2216/397/397/41 від 19 квітня 2016 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 » визнано протиправною та скасовано,

20 вересня 2018 року, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 20 вересня 2018 року (справа №679/376/13-а), у виконавчому провадженні у адміністративній справі №2-а/679/60/2013: сторону виконавчого провадження (боржника) відділення ВД ФССНВ на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі Хмельницької області замінено на правонаступника Управління ВД ФСС України в Хмельницькій області, з поновленням ОСОБА_1 строку пред`явлення до виконання виконавчого листа Нетішинського міського суду від 07 листопада 2013 року, на виконання постанови Нетішинського міського суду від 06 березня 2013 року (справа №2-а/679/60/2013),

відповідно до постанови Славутського відділення Управління ВД ФСС України в Хмельницькій області «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг» №2213/397/397/51 від 01 жовтня 2018 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у страхових виплатах та наданні соціальних послуг,

16 січня 2019 року, відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 16 січня 2019 року постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №57721369 від 19 листопада 2018 року за виконавчим листом Нетішинського міського суду від 07 листопада 2013 року, на виконання постанови Нетішинського міського суду від 06 березня 2013 року (справа №2-а/679/60/2013), скасована, з підстав виконання рішення Нетішинського міського суду 01 жовтня 2018 року,

17 липня 2019 року, відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року (справа №679/108/19), постанову Славутського відділення Управління ВД ФССУ у Хмельницькій області №2213/397/397/51 від 01 жовтня 2018 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 » скасовано,

14 травня 2021 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №60566757 з зобов`язанням розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 серпня 2012 року про проведення одноразової страхової виплати в чотирикратному розмірі граничної суми заробітної плати (доходу) та прийняти за результатами її розгляду рішення у формі постанови,

29 липня 2021 року, відповідно до ухвали Нетішинського міського суду від 29 липня 2021 року, у задоволенні заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Тож, у відповідності до діючого законодавства, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст.2, ст.5 КАС України).

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог, на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, і кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд (ст.9 КАС України).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ст.6 КАС України).

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ст.242 ч.5 КАС України).

І доказами в адміністративному судочинстві є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.72 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ст.77, ст.78 КАС України).

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування, і, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної мили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ст.78 КАС України).

Водночас, у відповідності до положень ст.77 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень ст.19 Конституції України, що визначають правовий порядок в Україні, який ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язковість виконання судових рішень по всій території України державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами, та настання подальшої юридичної відповідальності у випадку порушення зазначених норм, безпосередньо закріплено у Конституції України, оскільки, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання (ст.129-1 Конституції України), і обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства у країні і держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Вказані конституційні норми знаходять своє відтворення у ст.14 КАС України, відповідно до положень якої судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, і невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, у відповідності до положень ст.6, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права, і, втручання у здійснення правосуддя, в тому числі, і заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом, і, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, і, відповідно, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються відповідними нормативно-правовими актами.

За приписами ст.18 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до положень ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).

До того ж, право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачено нормами діючого цивільного законодавства, при цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, і, разом з тим, при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ст.23 ЦК України).

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п.1), у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п.2), у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.3), у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи (п.4), що закріплено у ст.23 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування, незалежно від вини зазначених органів (ст.1173 ЦК України).

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, в тому числі, і докази, що знаходяться в матеріалах інших адміністративних проваджень, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які є у справі, мають значення для правильного вирішення спірних правовідносин, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, водночас, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, підлягає задоволенню повністю, водночас, зі зменшенням розміру заподіяної моральної шкоди, оскільки:

відповідно до рішення Нетішинського міського суду від 16 січня 2019 року дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Ніколова А.В. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №57721369 від 19 листопада 2018 року визнано неправомірними, і постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57721369 від 19 листопада 2018 року, скасовано, на підставі постанови Славутського відділення Управління ВД ФССУ у Хмельницькій області №2213/397/397/51 від 01 жовтня 2018 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 »,

відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року (справа №679/108/19) постанова Славутського відділення Управління ВД ФССУ у Хмельницькій області №2213/397/397/51 від 01 жовтня 2018 року «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_1 » скасована,

відповідно до ухвали Нетішинського міського суду від 29 липня 2021 року, у задоволенні заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено,

що свідчить про те, що на момент розгляду даного позову відсутнє остаточне рішення у формі постанови щодо виконання виконавчого листа №2-а/679/60/2013, оскільки всі попередні рішення боржника скасовані в судовому порядку,

і, що, відповідно, підтверджує, що за виконавчим провадженням у справі №2- а/679/60/2013 будь-які дії з боку відповідача не здійснюються, оскільки останній стверджує, що рішення у вказаній справі фактично виконано 01 жовтня 2018 року,

що надає суду підстави погодитися з твердженням позивача ОСОБА_1 щодо наявності протиправної бездіяльності з боку відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), під час виконання судового рішення, а саме, рішення Нетішинського міського суду від 06 березня 2013 року (справа №2-а/679/60/2013), яке підлягає безумовному виконанню, так як набрало законної сили,

що, на переконання суду, буде відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному КАС України.

Водночас, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заявленої позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, що, на думку позивача, становить суму у розмірі 74900 гривень, суд, з урахуванням матеріалів справи, вважає означену суму завищеною.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, та причинний зв`язок між ними, і завдана шкода відшкодовується незалежно від вини.

Однак, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача, при цьому, відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні категорії спорів про стягнення моральної шкоди є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі якої суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом.

І розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, сформульовані у Правових Висновках ВС (Постанова від 10 квітня 2019 року (справа №464/3789/17), відповідно до яких адекватне відшкодування шкоди, зокрема, й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту, при цьому, моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, що повністю узгоджується і з практикою Європейського Суду з прав людини, у якій наголошено, що порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема, через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди.

Водночас, вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, слід враховувати презумпцію, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам, закріпленим у Конституції України, що завжди викликає у людини негативні емоції, оскільки, держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду, і оцінка зазначеного рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Тож, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть, якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

До того ж, ухвалюючи судове рішення про стягнення моральної шкоди, слід враховувати, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується незалежно від вини зазначених органів, а протиправність дій та рішень презюмується обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст.77 ч.2 КАС України), що наведено у Правовому Висновку ВС (Постанова від 22 січня 2020 року (справа №560/798/16-а).

Таким чином, приймаючи до уваги існування судових рішень, якими встановлено бездіяльність державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, що визначає складові цивільно-правової відповідальності, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди, завданої особі внаслідок порушення її прав, оскільки, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

І, враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача ОСОБА_1 та глибину душевних страждань, яких зазнав останній, внаслідок неналежного примусового виконання судового рішення, а також, беручи до уваги, що порушене право позивача фактично відновлено, водночас, встановивши, що негативні емоції позивача, внаслідок тривалого виконання рішення суду, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача, а відтак завдали позивачу моральної шкоди, суд вважає, що з відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), на користь позивача ОСОБА_1 , підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 10000 гривень, що, на переконання суду, визначено, з урахуванням характеру правопорушення, віку, глибини фізичних та душевних страждань позивача, ступеня вини відповідача у завданні моральної шкоди, а також, що, на думку суду, відповідає засадам розумності та справедливості.

Крім того, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, з урахуванням положень КАС України, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.132 ч.1 КАС України), при цьому, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому КМ України (ст.139 ч.5 КАС України), і, оскільки, витрати, пов`язані з розглядом справи, відсутні, а позивач ОСОБА_1 , відповідно до ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, що складає суму у розмірі 1984 гривні 80 копійок, за подачу позовної заяви (не майнового характеру та стягнення моральної шкоди), вважає за необхідне віднести зазначену суму на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.9,10,77,90,243-246,250,257-263,287 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, задовольнити повністю.

Бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) при виконанні Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 06 березня 2013 року у справі №2-а/679/60/2013, визнати протиправною.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький), , місцезнаходження: 29018, місто Хмельницький, вулиця Тернопільська, 13/2,

Повне рішення суду складено: 25 листопада 2022 року.

Суддя: