Справа № 520/1411/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Єгупенко В.В.

30 травня 2023 р. Справа № 520/1411/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить в визнати протиправними дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо невключения їй до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання та щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці з врахуванням стажу роботи 2 роки на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області з 16.05.1997 року до 30.08.1999 року включно (згідно з ч. І ст.7 ЗУ «Про статус суддів», яка діяла на час обрання суддею; стажу роботи 7 місяців 3 дні на посаді помічника прокурора з 01.07.1991 року до 03.02.1992 року включно; половини строку навчання 4 місяці 23 дні за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Я.Мудрого з 01.09.1999 року до 16.06.2000 року включно. Всього 2 роки 11 місяців 26 днів. Зобов`язати ГУ ПФУ України в Харківській області зарахувати до стажу роботи, як судді у відставці час роботи на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області з 16.05.1997 року до 30.08.1999 року включно (згідно з ч. І ст.7 ЗУ «Про статус суддів», яка діяла на час обрання суддею), а саме 2 роки; час роботи на посаді помічника прокурора з 01.07.1991 року до 03.02.1992 року включно, а саме 7 місяців 3 дні; половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Я.Мудрого з 01.09.1999 року до 16.06.2000 року включно, а саме 4 місяці 23 дні, всього 2 роки 11 місяців 26 днів. Зобов`язати відповідача провести перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання з моменту його призначення з 10.09.2021 року, виходячи зі стажу роботи повних 23 роки із розрахунку 56 (п`ятдесят шість) відсотків суддівської винагороди.

В обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що вона звільнена з посади судді 09.09.2021 року у зв`язку із виходом у відставку. При цьому, її стаж роботи на посаді судді складає повних 23 роки, а розмір довічного грошового утримання повинен становити 56% грошового утримання (заробітної плати) працюючого на відповідній посаді судді. Вважає відмову пенсійного органу в проведенні перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розмірі 56% грошового утримання працюючого судді протиправною.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року (справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження) вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнані протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо невключения до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці час роботи на посаді помічника прокурора з 01.07.1991 року по 03.02.1992 року включно, а саме 7 місяців 3 дні; половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Я.Мудрого з 01.09.1999 року до 16.06.2000 року включно, а саме 4 місяці 23 дні.

ГУ ПФУ в Харківській області зобов`язано зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці час роботи на посаді помічника прокурора з 01.07.1991 року по 03.02.1992 року включно, а саме 7 місяців 3 дні; половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Я.Мудрого з 01.09.1999 року до 16.06.2000 року включно, а саме 4 місяці 23 дні.

В задоволені вимог адміністративного позову в іншій частині ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що позивачку призначено на посаду судді за нормами Закону № 2862-XII, тому відповідно до положень абзацу четвертого пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII слід керуватися Законом № 2862-XII в частині визначення стажу судді.

Абзацом другим частини четвертої ст. 43 Закону № 2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також згідно з абзацом другим ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (далі - Указ №584/95) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року № 545, яка набрала чинності з 01.03.2008 року, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» та доповнено її в частині пункту 3-1 абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Враховуючи зміст положень абзацу четвертого пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII (у редакції, чинній на час подання позивачем заяви про відставку), стаж роботи судді Кругової С.С., призначеної на посаду до набрання чинності цим Законом, має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на день її призначення, тобто відповідно до Закону № 2862-ХІІ та Указу № 584/95.

Трудова книжка позивачки № 9718814 містить записи про її навчання з 01.09.1999 року по 16.06.200 у Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого.

До розрахунку стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, від 03.12.2021року № 6408/21 увійшли, крім іншого, половина строку навчання (4 місяці 23 дні).

ГУ ПФУ у Харківській області при розрахунку стажу позивача, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, не врахувало означений період.

Поряд з тим суд визнав, що оскільки законодавством, яке діяло на момент призначення позивача на посаду судді, було передбачено право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах (за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років), то цей період підлягає врахуванню відповідачем з огляду на те, що стаж роботи позивача на посаді судді становить понад 10 років.

Таким чином, суд дійшов висновку, що до стажу роботи на посаді судді позивачки, що дає право на обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, крім стажу на посаді судді, слід також врахувати половину строку навчання за денною формою у Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого (з 01.09.1999 року по 16.06.2000 року 4 місяці 23 дні) та стаж роботи позивача на посаді помічника прокурора Прокуратури в/ч 9317 м. Харкова (з 01.07.1991 року по 03.02.1992 року 7 місяців 03 дні).

Щодо вимог позивачки про невключення до стажу роботи на посаду судді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання стаж роботи на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області, суд зазначив, що абзацом другим ч. 3 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Робота на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області не входить до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розумінні положень вищезазначеної норми права.

З огляду на викладене, з метою належного захисту прав позивача, суд визнав за необхідне задовольнити позовні вимоги у спосіб зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи позивачки, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці час роботи на посаді помічника прокурора з 01.07.1991 року по 03.02.1992 року включно, а саме 7 місяців 3 дні; половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Національній юридичній академії України імені Я.Мудрого з 01.09.1999 року до 16.06.2000 року включно, а саме 4 місяці 23 дні.

Поряд із тим, суд зазначив, що позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області провести позивачці перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з моменту його призначення з 10.09.2021 року, виходячи зі стажу роботи повних 23 роки із розрахунку 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою Харківського апеляційного суду від 18.01.2022 року № 05-62/14 та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум, задоволенню не підлягають, оскільки адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивачка просить його скасувати в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимог її адміністративного позову та прийняти нове судове рішення про їх задоволення, а саме:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не включення до стажу її роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання та щодо відмови у перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці з урахуванням стажу роботи 2 роки на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області з 16.05.1997 року до 16.05.1999 року (згідно з ч. 1 ст. 7 Закону «Про статус суддів», яка діяла на час обрання суддею);

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу її роботи, як судді у відставці час роботи на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області з 16.05.1997 року до 16.05.1999 року (згідно з ч. 1 ст. 7 Закону «Про статус суддів», яка діяла на час обрання суддею), а саме 2 роки;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок її щомісячного довічного грошового утримання з моменту його призначення з 10.09.2021 року, виходячи зі стажу роботи повних 23 роки із розрахунку 56% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно з довідкою Харківського апеляційного суду від 18.01.2022 року № 05-62/14 та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила про те, що судом не враховані вимоги ч. 1 ст. 7 Закону України «Про статус суддів», яка була чинною на час обрання її на посаду судді і якою визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який має стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше 2- років.

Скаржниця також зазначила, що вона не просила суд зробити їй перерахунок, а просила зобов`язати відповідача, саме до компетенції якого законодавством і віднесено вирішення цього питання зробити відповідний перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56% з часу призначення 10.09.2021 року.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від ГУ ПФУ в Харківській області не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Згідно із ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України в оскаржуваній частині слід скасувати, з наступних підстав.

Судом установлено, що Указом Президента України від 31.10.2009 року позивачку ОСОБА_1 призначено на посаду судді Ленінського районного суду м. Харкова.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.09.2021 року № 1959/0/15-21 позивачку звільнено з посади судді Харківського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку та на підставі наказу голови Харківського апеляційного суду від 09.09.23021 року відраховано зі штату суду з 09.09.2021 року.

Таким чином, з 09.09.2021 року позивачка припинила свої повноваження як суддя та набула право на призначення грошового утримання судді у відставці на умовах, визначених нормами законодавства, чинного станом саме на 09.09.2021 року, тобто Закону № 1402- VIII.

З 10.09.2021 року позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди з урахуванням стажу роботи на посаді судді 20 років 9 місяців 24 дні, відповідно до довідки, виданої 13.09.2021 року Харківським апеляційним судом за № 04-34/126/2021.

У листопаді 2021 року у відповідь на звернення позивача з приводу проведення перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 50% до 56% з урахуванням додаткового стажу відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для здійснення означеного перерахунку.

18.01.2022 року Харківським апеляційним судом ОСОБА_1 видана довідка, відповідно до якої стаж на посаді судді позивачки станом на 09.09.2021 року становить 20 років 09 місяців 23 дні.

Стаж судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 09.09.2021 року становить 24 роки 01 місяць 05 днів, а саме: - помічник прокурора прокуратури в/ч 9317 м. Харкова, з 01.07.1991 року по 03.02.1992 року 7 місяців 03 дні; - начальник відділу апеляцій Державної податкової адміністрації м. Харкова, з 16.05.1997 року по 31.08.1999 року 2 роки 03 місяці 16 днів; - слухач факультету підготовки професійних суддів НЮАУУ ім.. Я. Мудрого, з 01.09.1999 року по 16.06.2000 року 4 місяці 23 дні; - суддя Ленінського районного суду м. Харкова, з 15.11.2000 року по 21.01.2005 року 4 роки 2 місяці 07 днів; - суддя Апеляційного суду Харківської області, з 24.01.2005 року по 01.10.2018 року 13 років 08 місяців 08 днів; - суддя Харківського апеляційного суду, з 02.10.2018 року по 09.09.2021 року 2 роки 11 місяців 08 років.

На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями ст. 142 Закону № 1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас частиною третьою ст. 142 Закону № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно із ч. 1 ст. 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення позивача на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12.1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Згідно із ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-XII зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 року № 4015-XII «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до ст. 56 Закону України від 05.11.1991 року № 1789 XII «Про прокуратуру» під поняттям «прокурор» у ст. 8, частині четвертій ст. 9, частинах першій, другій, третій ст. 12, частині першій ст. 20, ст.ст. 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій ст. 46, частині першій ст. 46-1, частині першій ст. 47, ст.ст. 48, 49, 50, 50-1, частині п`ятій ст. 52 і ст. 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Сукупний ста ж роботи позивачки на посаді помічника прокурора, який становить 7 місяців 3 дні, підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на відставку судді.

Частиною першою ст. 7 Закону № 2862-XII (в редакції Закону на час призначення позивачки на посаду) було унормовано, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як два роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Згідно з пунктом 31 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», (чинної на час призначення позивачки на посаду судді) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Таким чином, стаж навчання позивачки в Національній юридичній академії України ім.. Я. Мудрого, який становить 4 місяців 23 дні (з періоду 01.09.1999 року по 16.06.2000 року), підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на відставку судді.

Законом України від 12.07.2018 року № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» статтю 137 Закону № 1402-VIІІ доповнено частиною другою такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події або факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на викладене, передбачені частиною другою ст. 137 Закону № 1402-VIІІ положення щодо зарахування (перерахунку) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) на посаді судді застосовуються з дати набрання чинності Законом України від 12.07.2018 року № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», тобто з 05.08.2018 року.

Також у спільному листі Голови Вищої ради правосуддя, в.о. Голови Верховного Суду, Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в.о. Голови Ради суддів України, Голови Державної судової адміністрації України, Ректора Національної школи суддів України від 05.11.2018 року № 41783/0/9-18, № 2664/0/2-18, № 01-6757/18, № 9рс-1112/18, № 1-22433/18, № 02/3878 «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» надано роз`яснення щодо зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що передбачені частиною другою ст. 137 Закону № 1402-VIІІ положення щодо зарахування (перерахунок) стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) на посаді судді, здійснюється з дати набрання чинності Законом України від 12.07.2018 року № 2509-VIII, тобто з 05.08.2018 року.

Отже, чинними на момент обрання та звільнення позивачки у відставку нормами законодавства було передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи на посаді начальника відділу апеляцій ДПА м. Харкова, які передували призначенню на посаду судді.

При цьому, колегія суддів враховує, що розгляд апеляцій (скарг, заяв) платників податків здійснювався у порядку та строки, визначені ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та Положенням про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової адміністрації (наказ Державної податкової адміністрації України від 11.12.1996 року № 29). При розгляді апеляцій перевірялося, окрім іншого, дотримання платником податків (представником платника податків), громадянином передбачених законом граничних строків оскарження рішень і постанов; вирішувалося питання щодо доцільності витребування висновків від структурних (галузевих) підрозділів органу державної податкової служби для розгляду скарги (заяви) по суті; перевірялося на відповідність вимогам законодавства рішення, яке оскаржується платником податків, чи постанови, яка оскаржується посадовою особою платника податків або громадянином; готувалися в установленому законодавством порядку пропозиції платнику податків щодо податкового компромісу, і складалося письмове обґрунтування доцільності податкового компромісу. Положенням визначалося, що у разі коли норма закону або іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податку або органів державної податкової служби, внаслідок чого є можливим прийняти рішення як на користь платника податків, так і на користь органу державної податкової служби, рішення у межах апеляційного узгодження приймається на користь платника податків.

Колегія суддів зауважує, що за загальним правилом юрист, це широкопрофільний фахівець в області права, для якого важливими є теоретичні знання, що надають змогу визначити правову кваліфікацію певним суспільним відносинам, правильно застосувати норми матеріального та процесуального права, сформувати власну правову позицію тощо. За змістом робота у сфері права припускає розробку або застосування норм права і носить систематичний характер. Виходячи із завдань, визначених Положенням про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової адміністрації, посада начальника відділу апеляцій ДПА у Харківській області припускала застосування норм права і носила систематичний характер

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що до позивачки може бути застосована норма права щодо обрахунку стажу роботи на посаді судді, яка набрала чинності до виходу її у відставку, тобто частина друга ст. 137 Закону № 1402-VIІІ, а відтак наявні підстави для зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді додаткових два років роботи у сфері права.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що до загального позивачку, що дає право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, має бути враховано крім стажу роботи на посаді судді, період перебування: на посаді помічника прокурора Прокуратури в/ч 9317 м. Харкова 7 місяців 03 дні, на посаді начальника відділу апеляцій ДПА м. Харкова 2 роки, період навчання на очному відділені факультету підготовки професійних суддів Національної юридичної академії України ім.. Я. Мудрого 4 місяці 23 дні.

Таким чином, дії відповідача щодо перерахунку довічного грошового утримання позивачки у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є протиправними, оскільки стаж роботи останньої, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає 23 роки 09 місяців та 19 днів, а відтак розмір щомісячного довічного грошового утримання позивачки повинен становити 56%. Перерахунок довічного грошового утримання позивачки із встановленням правильного відсотку (56%) відповідач повинен здійснити з 10.09.2021 року, тобто з дати призначення виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Оскільки означені вище обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, частково задовольняючи вимоги апеляційної скарги, частково скасовує судове рішення в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 та приймає нове про їх задоволенні, а саме: про визнання протиправними дій відповідача щодо не включення до стажу роботи позивача на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, 2-х років роботи на посаді начальника відділу апеляцій ДПА у Харківській області, які передували призначенню позивачки на посаду судді, та щодо відмови відповідача у перерахунку/обчисленні означеного утримання з урахуванням цього стажу; про зобов`язання відповідача зарахувати означений стаж та про зобов`язання відповідача здійснити з 10.09.2021 року обрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з розміру 56% грошового утримання працюючого судді, з виплатою донарахованих сум.

За приписами ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції. У зв`язку з наведеним у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги щодо зобов`язання пенсійного органу провести обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Харківського апеляційного суду від 18.01.2022 року № 05-62/14.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

За положеннями ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд змінить судове рішення або ухвалить нове, від відповідно змінює розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абз перший ч. 1 ст. 139 КАС України).

За подання апеляційної скарги на судове рішення позивачці відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» належало сплатити судовий збір у розмірі 1190,88 грн. Квитанція про оплату судового збору 1.488 грн від 15.07.2021 року № 1978-9460-4156-8989 залучена до матеріалів справи (а.с. 54).

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки у відшкодування витрат по сплаті судового збору належить стягнути 1190,88 грн.

Питання повернення надміру сплаченого судового збору регламентовані ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2022 року скасувати в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимог ОСОБА_1 про: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не включення до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання та щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з врахуванням стажу роботи 2 роки на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області з 16.05.1997 року до 15.06.1999 року; про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , як судді у відставці час роботи на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області з 16.05.1997 року до 15.06.1999 року; про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з моменту його призначення, 10.09.2021 року, виходячи зі стажу роботи повних 23 роки із розрахунку 56% суддівської винагороди та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум, з прийняттям нового судового рішення про задоволення цих вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не включення до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного грошового утримання та щодо відмови у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з врахуванням стажу роботи 2 роки на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області з 16.05.1997 року до 15.06.1999 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з врахуванням стажу роботи 2 роки на посаді начальника відділу апеляцій Державної податкової адміністрації у Харківській області з 16.05.1997 року до 15.06.1999 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з моменту його призначення, 10.09.2021 року, виходячи зі стажу роботи повних 23 роки із розрахунку 56% суддівської винагороди та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

За рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) стягнути 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень 88 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило С.С. Рєзнікова