Справа № 400/5871/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 травня 2023 р. № 400/5871/23
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лісовська Н. В., ознайомившись із клопотанням позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 11.06.2013 року № 44,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області № 44 від 11.06.2013 року

Разом з позовною заявою Позивачем надано клопотання про поновлення строку звернення суду, де він зазначає, що оскаржуване рішення є діючим до теперішнього часу (за цим рішенням з його пенсії протиправно по нинішній час Відповідач здійснює відрахування). Тобто, право Позивача на отримання належних йому пенсійних виплат порушується ГУ ПФУ в Миколаївській області щомісячно протягом тривалого часу. Позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду тим, що з 2015 року намагається захистити своє порушене право через звернення до судів різних юрисдикцій. Так, починаючи з 2015 року, позивач намагається визнати дії ГУ ПФУ протиправними, у 2020 році звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення № 44, судом прийнято рішення № 400/5894/20 від 30.03.2021 року, яким його позов задоволено, але П`ятим апеляційним адміністративним судом 20.07.2021 року позов залишено без розгляду через пропуск строку звернення до суду Позивачем. Надалі Позивач у судовому порядку визнавав право на включення до розрахунку пенсії довідок по заробітній платі ЗАТ «Континет» від 23.12.2008 року, ПП «Гіацинт» від 23.11.2016 року, ЗАТ «Реєстратор» від 16.02.2018 року (це довідки підприємств, на яких працював позивач, та походження яких було поставлено під сумнів ГУ ПФУ, що й призвело до винесення оскаржуваного рішення № 44). Судом прийняті рішення по справах № 400/12822/21 від 22.05.2022 року, № 400/1757/21 від 24.06.2021 року, № 400/5312/22 від 23.12.2022 року, де суд надав правову оцінку праву позивача на включення у розрахунок пенсії довідок вище перелічених підприємств. Окрім того, позивач зазначає, що є інвалідом другої групи, у 2021 році мав загострення хвороби, через що не міг своєчасно звернутися до суду. З лютого 2022 року почалися активні бойові дії, які перешкоджали йому звернутися за належною юридичною допомогою до фахівців у галузі права, оскільки він не має юридичної освіти та є людиною похилого віку (73 роки). Позивач просить суд визнати в сукупності ці причини поважними та поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Дослідив докази, що додані Позивачем до матеріалів позовної зави, судом встановлено:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК № 043780 від 10.03.2009 року (а. с. 2).

Відповідно до поданої довідки від 19.04.2023 року Позивач знаходиться на стаціонарно-амбулаторному лікування постійно (а. с. 12).

У 2015 році Позивач звертався до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом про визнання дій протиправними щодо здійснення відрахування з його пенсії сум на виконання рішення ГУ ПФУ № 44 від 11.06.2013 року. Рішенням суду, яке підтримала апеляційна інстанція, в задоволенні позову було відмовлено (а. с. 13-18).

Рішенням суду № 400/1757/21 від 24.06.2021 року зобов`язано ГУ ПФУ зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 15.03.1996 по 29.12.1999 в ЗАТ «Реєстратор» (а. с. 23-35).

Рішенням суду № 400/12822/21 від 22.05.2022 року зобов`язано ГУ ПФУ повторно розглянути заяву Позивач про переведення на пенсію по інвалідності (а. с. 19-22).

Рішенням суду № 400/5312/22 від 23.12.2022 року зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії Позивачу з урахуванням довідок про заробітну плату № 5 від 16.02.2018 року та № 8 від 20.03.2018 року по ЗАТ «Реєстратор» з 05.10.2021 року (а. с. 36-39).

30.03.2020 року по справі № 400/5498/20 судом прийнято рішення про скасування Рішення ГУ ПФУ № 44 від 11.06.2013 року про утримання коштів з пенсії Позивача (а. с. 40-44). Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2021 року рішення суду першої інстанції скасоване та позов залишено без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду (а. с. 45-50).

Пунктом 4 ст. 240 КАС України визначено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Відповідно до ст. 118 КАС України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняють процесуальні дії. Процесуальні строки встановлено законом, а якщо такі строки законом не визначено їх установлює суд.

Процесуальні строки визначають днями, місяцями й роками, а також можуть бути визначені вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору та захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або в разі визнання вказаних нею у зверненні до адміністративного суду підстав для поновлення строку неповажними, суд повертає позовну заяву.

Велика Палата Верховного Суду у рішення по справі № 9901/405/19 зазначила, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

З огляду на зазначене, Суд також вважає за потрібне зауважити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, суд вважає за потрібне взяти до уваги похилий вік Позивача та незадовільний стан його здоров`я. Крім того, протягом тривалого часу з 2015 року Позивач здійснював активні дії, спрямовані на захист свого порушеного права, всіма доступними йому засобами.

Зазначені обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав не через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права, а з причин, які не залежали від його волі: незадовільний стан здоров`я, похилий вік, недостатність знань в галузі права, введення в країні воєнного стану та проведення бойових дій на території м. Миколаєва.

Верховний Суд у своїх роз`ясненнях щодо поновлення строків на звернення до суду зазначає, що застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги, що порушення прав Позивача продовжується до тепер, то таке порушення є тривалим.

Так, триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого вчинення особою протиправних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим, зазвичай, це не повинно вважатися пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду з позовом суб`єкта владних повноважень стосовно притягнення правопорушника до юридичної відповідальності і це, також, не може бути однозначною підставою для відмови у застосуванні державою примусових заходів, спрямованих на припинення такого правопорушення;

Встановлення строків звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації триваючого правопорушення та, відповідно, здійснення незаконної діяльності (бездіяльності).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання Позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення строку звернення до суду належить задоволенню.

Керуючись ст.ст. 118, 122, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити пропущений строк.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська