Справа № 405/3609/21
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2021-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3609/21
Провадження №2-а/405/42/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.,

при секретарі Гаврилюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/3609/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Шарова Дениса Васильовича (м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (м.Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22б) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4205293 від 14.05.2021 року його (позивача) було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та згідно з вказаною постановою йому (позивачу) в провину ставиться те, що 14.05.2021 року об 11.49 год. він, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п.8.7.3 (ґ) ПДР. З зазначеною постановою він (позивач) не згоден, при цьому, зазначив, що 14.05.2021 року він, під`їжджаючи до перехрестя вул.Кропивницького та вул.Гоголя, почав перетинати перехрестя на зелений сигнал світлофора, однак коли він вже знаходився на самому перехресті, так як пропускав інші транспортні засоби відповідно до Правил дорожнього руху, засвітився жовтий сигнал світлофора, та згідно з п.п.8.11, 16.8 ПДР він повинен був проїхати перехрестя. Зазначив, що вже після проїзду даного перехрестя він був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому про порушення ним ПДР та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, на його (позивача) переконання, інспектор поліції не керувався жодним допустимим доказом, який би підтверджував його вину у скоєнні правопорушення. Також зазначив, що він (позивач) діяв у відповідності до вимог п.16.8 ПДР, за яким водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин, згідно з сигналом світлофора, який дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналу світлофора на виїзді. Вказав, що він (позивач) закінчував маневр та, крім того, пересікав стоп-лінію на дозволений зелений сигнал світлофора. Крім того, зазначив, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст.258, 280, 283 КУпАП, та, зокрема, у ній не зазначено місце вчинення правопорушення, не зазначено якими доказами підтверджується його (позивача) вина у скоєнні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, позивач ОСОБА_1 просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4205293 від 14 травня 2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шаровим Д.В., якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою суду від 28 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено позивачу строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення її недоліків, зокрема, запропоновано позивачу сплатити судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

На виконання ухвали суду позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. та долучено до матеріалів справи квитанцію від 05.07.2021 року.

Ухвалою суду від 15 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та залучено до участі в справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

03 вересня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, який було зареєстровано судом за вх. № 21252, в якому відповідачі не погоджуються з доводами позовної заяви, вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначивши на обґрунтування заперечень, що 14.05.2021 року об 11 год. 50 хв. при здійсненні патрулювання інспектором роти № 3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Шаровим Д.В., спільно з напарником, було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, скоєного гр. ОСОБА_1 , а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем КIA OPTIMA, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кропивницький, по вул. Кропивницького, 132, здійснив проїзд перехрестя на забороняючий рух жовтий сигнал світлофору, чим порушив пп. "ґ" п. 8.7.3 ПДР, тим самим, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також зазначено, що факт існування спірних правовідносин, проїзду позивачем вказаного світлофорного об`єкту на наступну зупинку його працівниками поліції не спростовує і сам позивач. Також дані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, який долучено до відзиву на позовну заяву, з якого вбачається, що безпосередньо до перетину позивачем світлофорного об`єкту та меж перехрестя вмикається жовтий заборонений сигнал світлофору, в свою чергу, позивач, маючи змогу спостерігати відповідний жовтий сигнал світлофора, не зменшуючи швидкість та не зупиняючись, виїхав на заборонений сигнал світлофора, перетнув світлофорний об`єкт та здійснив проїзд перехрестя. Окрім того, зазначено, що на момент скоєння правопорушення на перехресті по ходу руху та безпосередньо за транспортним засобом позивача не перебувало інших автомобілів. Окремо зазначено, що п.16.8 ПДР встановлено обов`язок водія виїхати за межі перехрестя у випадку виїзду транспортного засобу на сигнал світлофору, який дозволяє рух, однак адміністративна відповідальність накладена на позивача саме за факт перетину світлофорного об`єкту на сигнал, що забороняє рух, відтак положення п.п. 16.8 та 8.11 ПДР не підлягають застосуванню у вказаних правовідносинах. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Касаційного адміністративного суду по справі №752/21849/14-а від 24 січня 2019 року. Також зазначено, що в місці вчинення позивачем адміністративного правопорушення світлофор працює в режимі миготливого зеленого сигналу світлофора, який завчасно попереджає водія про зміну сигналу світлофора, який забороняє рух жовтий та червоний. Тим самим, позивач мав можливість зупинити свій транспортний засіб з дотриманням ПДР у місці, визначеному п.8.10 ПДР, поряд з цим, здійснював проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.п. «ґ» п.8.7.3 ПДР. Після зупинки автомобіля позивачу було повідомлено причину зупинки його транспортного засобу у відповідності до чинного законодавства та надано для огляду докази вчиненого ним адміністративного правопорушення, зокрема, відео фіксацію. Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався в суворій послідовності до норм чинного законодавства. Вказали, що при заповненні постанови було здійснено описку стосовно місця скоєння правопорушення, зокрема, зазначено «м.Кропивницького, 132», в той час як дійсною адресою місця вчинення адміністративного правопорушення є м.Кропивницький, вул.Кропивницького, 132, при цьому, зазначення поліцейським в оскаржуваній постанові неправильних даних, не спростовує самого факту вчинення позивачем порушення вимог ПДР, так як основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами.

З огляду на зазначене, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, на підставі чого поліцейський мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів, передбачених законодавством, також поліцейським дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів, постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що доказів, які б мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано, вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зваживши доводи позивача, викладені в позовній заяві на обґрунтування позовних вимог, враховуючи доводи, які містить відзив на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, за наявними у справі матеріалами, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14 травня 2021 року інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Шаровим Д.В. винесено постанову серії ЕАН №4205293 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 14.05.2021 року об 11 год. 49 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA ОРТІМА, номерний знак НОМЕР_1 ,по вул.Кропивницького, 132, проїхав перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ґ) ПДР (Порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного відповідачем інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Шаровим Д.В.як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕАН №4205293 від 14 травня 2021 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Згідно з ч. 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7.3 ПДР визначено, що сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Крім того, пунктом 8.10 ПДР визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 8.11 ПДР встановлено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 16.8 ПДР України, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких, в силу вимог ст.251 КУпАП, є фото чи відеозапис.

При цьому, за правовим висновком Верховного Суду, викладеному у постанові від 14.02.2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень, яке оформлено у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання в постанові адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Надаючи оцінку належності і допустимості наданому відповідачем в якості доказу відео-файлу: «video_2021-08-25_17-49-07.mp4, який міститься на цифровому носії інформації DVD-R-диску, позначеному написом «Домнін» судом відзначається, що зазначений файл містить запис з відео-реєстратора та на ньому зафіксовано факт порушення позивачем вимог п.8.7.3 ґ) ПДР, а саме, як ще до безпосереднього перетину позивачем світлофорного об`єкту та меж перехрестя вмикається жовтий (заборонений) сигнал світлофора, при цьому, по ходу руху транспортного засобу, а також попереду та позаду транспортного засобу, яким керував позивач, інші транспортні засоби були відсутні, чим спростовуються доводи позивача про те, що під`їжджаючи до перехрестя він (позивач) почав перетинати перехрестя на зелений сигнал світлофора, однак коли вже знаходився на самому перехресті, так як пропускав інші транспортні засоби, засвітився жовтий сигнал світлофора, та він виконав вимоги п.п.8.11, 16.8 ПДР.

Крім того, з переглянутого відео вбачається, що об`єктивно позивач мав достатньо часу для своєчасного реагування на зміну дорожньої обстановки та мав змогу зупинити транспортний засіб, не вдаючись до екстреного гальмування при ввімкненні жовтого сигналу світлофора.

Окрім того, судом зауважується, що з переглянутого судом відео не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що він почав перетинати перехрестя на зелений сигнал світлофора та вже коли він знаходився на самому перехресті, - загорівся жовтий сигнал світлофора, а тому він виконав вимоги п.п.8.11, 16.8 ПДР, оскільки, як вбачається з відео, під`їжджаючи до перехрестя, позивачу в напрямку руху його автомобіля вже був ввімкнений жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух, а тому позивач мав технічну можливість зупинитися, не здійснюючи екстрене гальмування та не порушуючи вимоги п.8.7.3 ґ ПДР (проїзд на жовтий заборонний сигнал світлофора).

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що він у відповідності до п.16.8 ПДР закінчив маневр, так як норми п.16.8 ПДР застосовуються до тих водіїв, які виїхали на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, та водії повинні їхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора, при цьому, як вбачається із відеоматеріалів позивач виїхав на перехрещення проїзних частин на заборонений сигнал світлофора (жовтий), тим самим, положення п.8.11 та п.16.8 ПДР в даному випадку не підлягають застосуванню.

Отже, враховуючи викладене вище, суд приходить до переконання, що позивач, керуючи транспортним засобом, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, у тому числі і за організацією дорожнього руху та відповідними сигналами світлофорів, та при необхідності прийняти необхідні міри до безпечного керування, зокрема, зупинення автомобіля, з метою недопущення проїзду регульованого за допомогою світлофора перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем відомості є неналежними обґрунтуваннями позовної заяви, не мають достатніх правових підстав для задоволення його позовних вимог, не доводять його (позивача) позицію, та, крім того, зазначені в позові доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи по суті, на підставі чого в задоволенні позову позивачу ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі, при цьому, враховуючи, що позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено повністю, понесені останнім судові витрати у справі, що складаються з судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., - слід залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України ч. 2 ст.122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Шарова Дениса Васильовича (м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (м.Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22б) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4205293 від 14 травня 2021 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шаровим Д.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі, понесені позивачем ОСОБА_1 , які складаються з судового збору, - залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова