Справа № 140/3542/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3542/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі ГУНП в Рівненській області) про визнання протиправним та скасування пункту 3 наказу ГУНП в Рівненській області від 20 лютого 2023 року №174 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що обіймає посаду начальника відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області (далі відділення поліції №1 №1 Дубенського РВП). Пунктом 3 спірного наказу до нього застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1, абзацу другого пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, пункту 7 частини першої статті 3, пункту 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у неналежній організації службової діяльності підпорядкованого особового складу, проявленій безконтрольності за дотриманням транспортної дисципліни підлеглим, а також неналежній організації індивідуально-профілактичної діяльності.

На думку позивача, наказ в частині, що його стосується, є протиправним і підлягає скасуванню. Наказ по суті ґрунтується на результатах службового розслідування, проведеного у зв`язку зі складанням 06 лютого 2023 року адміністративного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за частиною першою статті 122-2, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) капітаном поліції ОСОБА_2 та притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП. Висновками службового розслідування встановлено факт порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_2 . Водночас умовами, які сприяли вчиненню дисциплінарного проступку ОСОБА_2 , на думку відповідача, є недостатній керівний вплив на зміцнення дисципліни і законності зі сторони начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП ОСОБА_1 , безконтрольність за дотриманням транспортної дисципліни підлеглими, а також неналежна організація індивідуально-профілактичної діяльності у ввіреному підрозділі.

Позивач із таким висновком не погоджується та зазначив, що на момент зупинки автомобіля ОСОБА_2 перебував поза службою, без поліцейського однострою та вогнепальної зброї. На момент винесення оскаржуваного наказу, будь-якого судового рішення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 130 КУпАП, не було.

Позивач просив звернути увагу, що ним як керівником відділення поліції систематично проводяться оперативні наради, на яких працівникам суворо наголошується на дотриманні службової, трудової дисципліни, правил поведінки в побуті, етики як в робочий час, так і поза роботою, дотримання та виконання вимог наказу із заходів безпеки при поводженні зі зброєю. Також регулярно здійснюється інструктаж з особовим складом щодо дотримання дисципліни, конституційних прав громадян, законодавства України, проводиться робота щодо зміцнення службової дисципліни та контроль за виконанням функціональних обов`язків працівників управління. Висновок про те, що причиною проступку з боку ОСОБА_2 слугував недостатній керівний вплив зі сторони начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП не відповідає фактичним обставинам справи. Відповідачем під час проведення службового розслідування не доведено проявів протиправної бездіяльності щодо виконання позивачем своїх службових обов`язків; матеріали службового розслідування не містять жодного доказу скоєння ним дисциплінарного проступку, що дискредитує та підриває авторитет поліції. Перелік виявлених службовим розслідуванням недоліків фактично позивача не стосується, а зазначення як у висновку службового розслідування, так і у спірному наказі про порушення ним тих чи інших норм є загальним, неконкретизованим. Оскільки фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності слугували висновки відповідача стосовно допущених порушень іншими поліцейськими, то у цьому випадку має місце порушення принципу індивідуальної відповідальності.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Зазначений спір не належить до тих, щодо яких згідно з частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України розгляд справи здійснюється виключно за правилами загального позовного провадження.

Сторони не заявляли клопотань про розгляд справи у судовому засіданні.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив та у задоволенні позову просив відмовити (а.с.94-103). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що під час проведення службового розслідування встановлювались причини та умови, які сприяли вчиненню поліцейським ОСОБА_2 дисциплінарного проступку. Враховуючи те, що ОСОБА_1 ставилась у вину безконтрольність за діями підлеглих, то саме у наданому ним поясненні останній вказував, що здійснює такий контроль. Однак у ході проведення службового розслідування встановлено неналежну якість та неефективність такого контролю.

Таким чином, на думку відповідача, вчинення ОСОБА_2 дисциплінарного проступку стало можливим внаслідок неналежно проведеної профілактичної роботи, спрямованої на недопущення порушень дисципліни, законності та інших надзвичайних подій серед особового складу підрозділу зі сторони начальника ВП №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 , що є порушенням вимог пунктів 6, 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, адже саме керівник в системі правоохоронних органів несе відповідальність за дії своїх підлеглих та повинен вживати вичерпних заходів для дотримання особовим складом службової дисципліни.

У ході службового розслідування було встановлено та доведено факт вчинення дисциплінарного проступку підлеглим позивача ОСОБА_2 , який став можливим внаслідок особистих негативних якостей та низького рівня самодисципліни ОСОБА_2 , свідомого ігнорування ним положень Закону України «Про Національну поліцію», вимог Правил етичної поведінки поліцейських, нехтування Правилами дорожнього руху.

При цьому умовами, які сприяли вчиненню дисциплінарного проступку є недостатній керівний вплив зі сторони начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 на зміцнення дисципліни і законності, проявлена ним безконтрольність за дотриманням транспортної дисципліни підлеглими, а також неналежна організація індивідуально-профілактичної діяльності у ввіреному підрозділі.

Відповідач вважає доведеним факт вчинення дисциплінарного проступку позивачем матеріалами, зібраними у ході проведення службового розслідування, тому дії щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з липня 2000 року проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року в Національній поліції України, в тому числі з 02 лютого 2021 року на посаді начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП, що підтверджується копією послужного списку, біографічною довідкою, наказом ГУНП в Рівненській області від 02 лютого 2021 року №17 о/с (а.с.30-52, 92 зворот).

06 лютого 2023 року до ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт начальника Управління головної інспекції ГУНП в Рівненській області про організацію проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівником поліції ОСОБА_2 (а.с.106).

Відповідно до наказу ГУНП в Рівненській області від 06 лютого 2023 року №267 «Про призначення службового розслідування» наказано провести службове розслідування за фактом складення адміністративного протоколу за частиною першою статті 130 КУпАП стосовно старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №1 Дубенського РВП капітана поліції ОСОБА_2 (а.с.107).

Як вбачається із висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_2 від 20 лютого 2023 року (а.с.112-138), дисциплінарна комісія, провівши службове розслідування, встановила, що 06 лютого 2023 року о 01:05 працівниками Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі УПП в Рівненській області) складено адміністративний протокол за частиною першою статті 130 КУпАП стосовно старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №1 Дубенського РВП капітана поліції ОСОБА_2 . Працівниками УПП в Рівненській області виявлено, що водій ОСОБА_2 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Також на капітана поліції ОСОБА_2 працівниками УПП в Рівненській області складено адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення за частиною першою статті 122-2 КУпАП та винесено адміністративну постанову за частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях капітана поліції ОСОБА_2 встановлені явні порушення вимог службової дисципліни, недотримання статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції, вимог Національної поліції України, керівництва ГУНП в Рівненській області, неетичному спілкуванні із працівниками поліції під час оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, намаганні уникнути відповідальності, у порушенні комендантської години, а також невиконання законних вимог працівників УПП в Рівненській області щодо проходження у встановленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин на місці зупинки та у медичному закладі. Дана подія стала можливою внаслідок особистих негативних якостей та низького рівня самодисципліни ОСОБА_2 , свідомого ігнорування ним положень Закону України «Про Національну поліцію», вимог Правил етичної поведінки поліцейських, нехтування Правилами дорожнього руху.

Висновком службового розслідування також встановлено, що умовами, які сприяли вчиненню зазначеного дисциплінарного проступку, є недостатній керівний вплив зі сторони начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 на зміцнення дисципліни і законності, проявлена ним безконтрольність за дотриманням транспортної дисципліни підлеглими, а також неналежна організація індивідуально-профілактичної діяльності у ввіреному підрозділі.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія рекомендувала за порушення службової дисципліни, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пункту 1, абзацу другого пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, пункту 7 частини першої статті 3 та пункту 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у неналежній організації службової діяльності підпорядкованого особового складу, проявленій безконтрольності за дотриманням транспортної дисципліни підлеглим, а також неналежній організації індивідуально-профілактичної діяльності до начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

На підставі висновку службового розслідування начальником ГУНП Рівненській області виданий наказ від 20 лютого 2023 року №174 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», пунктом 3 якого до начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (а.с.200-202).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ (далі Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за №1576/29706; далі - Правила №1179).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом №580-VIII.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Як установлено частиною першою статті 19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть, зокрема, дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 1, пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, про невиконання вимог яких з боку позивача зазначено у спірному наказі, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. Керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Пунктом 1 розділу І Правил №1179 визначено, що ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Керівник органу (підрозділу) поліції повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих (абзац другий пункту 3 розділу V Правил №1179).

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Враховуючи наведені приписи, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а так само у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерством внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807, далі - Порядок №893), який конкретизує процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, визначає права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За приписами пункту 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктами 14, 17 розділу V Порядку №893 передбачено, зокрема, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі. Факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення. В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови. Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.

Правила оформлення матеріалів службового розслідування викладені у розділі VI Порядку №893.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У пункті 4 розділу VI Порядку №893 зазначено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни. Саме в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Із цією метою висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку встановлена у визначеному порядку.

Частинами третьою, восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту імперативно встановлено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія, а так само керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Зокрема, обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського. Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості (частини четверта - шоста статті 19 Дисциплінарного статуту).

Частиною одинадцятою статті 19 Дисциплінарного статуту також установлено, що у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Отже, при вирішенні спору про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності предметом доказування є склад дисциплінарного проступку, обставини його вчинення, причини та умови, вина поліцейського, наявність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність поліцейського, що підлягає доведенню суб`єктом владних повноважень належними, достовірними й достатніми доказами.

За обставин цієї справи за результатами проведеного службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_2 було складено висновок службового розслідування від 20 лютого 2023 року, на підставі якого і був прийнятий наказ від 20 лютого 2023 року №174, пунктом 3 якого застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани до позивача.

Тобто, службове розслідування проводилось щодо факту порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_2

ОСОБА_3 саме в рамках цього службового розслідування надавав письмові пояснення щодо вчинення ОСОБА_2 порушення службової дисципліни, яке має ознаки дисциплінарного проступку (а.с.139). Так, виходячи зі змісту пояснень, останньому у межах службового розслідування питання, які стосувалися безпосередньо поведінки позивача, не ставилися. Пояснення позивача стосувалися виключно ОСОБА_2 .

Однак у спірному наказі встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни.

Суд зазначає, що дисциплінарна відповідальність є окремим/самостійним видом юридичної відповідальності і вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати склад дисциплінарного проступку в його діях.

Суд повторює, що мета службового розслідування полягає у повному, об`єктивному та всебічному встановленні обставин (часу, місця), наслідків правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у його вчиненні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявності причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причин правопорушення та умов, що йому сприяли; законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступеня вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки поліцейського і його ставлення до вчиненого.

Поряд з тим висновком службового розслідування не встановлено як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони дисциплінарного проступку позивача, а також ступінь його вини. У висновку службового розслідування та наказі про оголошення дисциплінарного стягнення відсутнє посилання на порушення позивачем своїх функціональних обов`язків.

Відповідно до посадової інструкції начальника відділення поліції №1 Дубенського РВП, затвердженої начальником Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, начальник відділення поліції здійснює загальне керівництво відділенням поліції, координує та контролює діяльність його служб, у межах делегованих йому повноважень, визначених Положенням про підрозділ та іншими організаційно-розпорядчими документами ГУНП в Рівненській області. В межах наданих повноважень приймає відповідні рішення і несе відповідальність за їх обґрунтованість, правомірність, організацію практичного виконання (а.с.53-60).

За змістом висновків Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №808/1089/17 керівник несе відповідальність за ефективність діяльності органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящий керівник, якому надано право накладати стягнення, дійде висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих.

Отже, керівник може бути притягнутий до відповідальності за неналежну організацію та координацію саме роботи підлеглих.

Позивач притягнутий до відповідальності як керівник, який зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів службового розслідування, під час описаних у ньому подій, підлеглий ОСОБА_2 перебував поза службою та не при виконанні службових обов`язків.

Жодною нормою із перерахованих у спірному наказі правових актів, які, як вважає відповідач, були порушені позивачем, не передбачено обов`язок безпосереднього керівника здійснювати контроль за своїми підлеглими та дотримання ними дисципліни в поза робочий час.

Матеріалами службового розслідування не встановлено жодних фактів з посиланням на обов`язкові законодавчі приписи, за яких позивач мав безпосередній обов`язок здійснювати контроль за дотримання дисципліни та законності стосовно підлеглих йому працівників в період поза несення ними служби, як і не вказав, які ж саме дії мав вчиняти позивач із забезпечення профілактичної роботи, спрямованої на недопущення підлеглими поліцейськими порушень дисципліни в поза робочий час.

Позивач же покликається на проведення оперативних нарад з працівниками відділення поліції, ознайомлення їх як із нормативно-правовими актами, які регулюють службову діяльність працівників поліції, так і з вказівками, дорученнями ГУНП в Рівненській області. Так у січні 2023 року на оперативній нараді працівників відділення поліції №1 Дубенського РВП доведено доручення від 05 січня 2023 року «Про укріплення службової дисципліни» (а.с.61-65), з яким також був ознайомлений ОСОБА_2 (а.с.66-68). У такий спосіб відбувалося ознайомлення особового складу відділення поліції із вимогами Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, наказом Національної поліції України від 19 вересня 2022 року №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни» (а.с.63-71). Також, як зазначає позивач, ним регулярно здійснюється інструктаж з особовим складом щодо дотримання дисципліни, конституційних прав громадян, законодавства України, проводиться робота щодо зміцнення службової дисципліни та контроль за виконанням функціональних обов`язків працівників управління.

З висновку службового розслідування в частині, що стосується позивача, вбачається, що дисциплінарною комісією фактично не досліджувалися обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Перелік виявлених цим службовим розслідуванням порушень фактично позивача не стосується, а зазначення як у висновку службового розслідування, так і в спірному наказі про порушення ним тих чи інших норм є загальним і не має конкретного змістовного підтвердження, оскільки в ході службового розслідування дисциплінарною комісією не витребовувались та не досліджувались необхідні докази, які б підтверджували чи спростовували вказані обставини.

Суд повторює, що зміст положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені. Відповідно підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

В порушення вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893 висновок службового розслідування в частині, що стосується позивача, не містить обставин щодо вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку (часу, місця, способу його вчинення, об`єктивна та суб`єктивна сторона).

Відповідач, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, а тільки навів абстрактне посилання на допущені порушення вимог Закону №580-VIII, Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Правил етичної поведінки поліцейських.

По суті фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності слугували висновки відповідача стосовно допущених порушень іншим поліцейським, що не узгоджується із приписами частини другої статті 13 Дисциплінарного статуту, відповідно до яких дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер.

При цьому сам факт скоєння ОСОБА_2 дисциплінарного проступку в поза робочий час не можливо ставити в провину позивачу та робити висновок про його бездіяльність з посиланням лише на один факт підлеглості.

На переконання суду, наявність виключно факту підлеглості позивачу осіб, стосовно яких встановлено факти вчинення дисциплінарного правопорушення, не є достатнім для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах; при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах, викладені в постанові Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі №420/2916/20.

Отже, на думку суду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за вчинення якого до нього застосовано спірне дисциплінарне стягнення. Зокрема, відповідач не надав будь-яких доказів, які б підтверджували неналежне виконання позивачем своїх службових обов`язків, що визначають обсяг завдань, доручених посадою, у тому числі, здійснення контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень. Відповідач також не довів суду необхідність застосування до ОСОБА_1 такого стягнення як сувора догана та не обґрунтував неможливість або недоцільність накладення м`якшого дисциплінарного стягнення, зокрема у вигляді зауваження. Тобто відповідач не довів співмірність накладеного дисциплінарного стягнення із характером виявлених, на думку відповідача, порушень.

За таких обставин, враховуючи, що метою службового розслідування є встановлення наявності причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками, ступінь вини та мотиви протиправної поведінки поліцейського, а під час дисциплінарного провадження не було встановлено причинного зв`язку між діями позивача та їх наслідками, а також його вину, то суд вважає, що пункт 3 наказу ГУНП в Рівненській області від 20 лютого 2023 року №174 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани прийнятий з порушенням норм чинного законодавства та без встановлення вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 06 березня 2023 року №57К0-Н62Н-20Е8-К6ВС, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.19, 78).

З огляду на задоволення позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Хвильового, будинок 2, ідентифікаційний код юридичної особи 40108761) про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20 лютого 2023 року №174 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині застосування до начальника відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк