Справа № 540/383/22
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/383/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Великоолександрівської селищна рада Бериславського району Херсонської області, третя особа - Фермерське господарство «СКІФ» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання надати дозволи,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Великоолександрівської селищна рада Бериславського району Херсонської області, третя особа - Фермерське господарство «СКІФ», в якому позивачі просять:

визнати протиправними та скасувати рішення Великоолександрівської селищної ради VIII скликання №3715 від 10.12.2021р.; №3716 від 10.12.2021р.; №3717 від 10.12.2021р.; №3718 від 10.12.2021р.; №3719 від 10.12.2021р.; №3720 від 10.12.2021р.;

зобов`язати Великоолександрівську селищну раду Бериславського району Херсонської області надати дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства в розмірі 8,5233 умовних кадастрових гектарів за рахунок земельної ділянки комунальної власності площею 25,5700 га, кадастровий номер :05:002:0002, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із урахуванням висновків суду;

зобов`язати Великоолександрівську селищну раду Бериславського району Херсонської області надати дозволи на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства в розмірі орієнтовною площею 8,1666 умовних гектарів за рахунок земельної ділянки комунальної власності площею 24,5000 га, кадастровий номер :05:002:0001, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області позивачам ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі вважають, що підстави для відмови, які зазначені у спірних рішеннях, не передбачені нормами чинного законодавства, а отже винесені на їх підставі рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року справі № 21-358а 13 та в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі №545/808/17, від 22 квітня 2019 р. в справі №63/16221/17, від 27 лютого 2020 р. в справі №120/1491/19-а; від 26 березня 2020р. в справі №815/3054/17, від 14 травня 2020р. в справі №820/2310/17 та низці інших.

Більше того, позивачі вважають, що навіть зазначені Відповідачем підстави є такими, що суперечать дійсним обставинам справи:

Щодо досвіду роботи у сільському господарстві.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про фермерське господарство», трудові відносини у фермерському господарстві базуються на основі праці його членів. У разі виробничої потреби фермерське господарство має право залучати до роботи в ньому інших громадян за трудовим договором (контрактом).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Закону, трудові відносини членів фермерського господарства регулюються Статутом, а осіб, залучених до роботи за трудовим договором (контрактом), - законодавством України про працю.

Враховуючи те, що всі позивачі є членами ФГ «СКІФ», кожному з них було них було видано довідки про наявність такого досвіду (виписки з трудових книжок були додані до клопотань). Зазначена інформація також міститься і у Статуті ФГ «СКІФ» в редакції від 02.11.2021 р., копія якого була надана Відповідачеві разом із клопотаннями, а також у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Процесуальні дії

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАС України).

18.02.2022 року за вхід.№4977/22 до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Договори оренди земельних ділянок ФГ «СКІФ» площею 25,5 га та 24,5 га є діючими, позивачі не звертались до селищної ради щодо розірвання вищевказаних договорів.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22, відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справи Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справи - Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023 року, адміністративну справу №540/383/22 передано на розгляд судді Потоцькій Н.В.

Ухвалою суду від 03.03.2023 року прийнята до провадження справа №540/383/22 в порядку спрощеного позовного провадження.

Станом на 26.05.2023 року заяв, клопотань, пояснень від учасників справи не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

26 березня 2004 року ОСОБА_1 було створено Фермерське господарство «СКІФ» (код СДРПОУ: 32619097).

Фермерське господарство «СКІФ» є землекористувачем наступних земельних ділянок:

площею 25,5700 га, кадастровий номер :05:002:0002, яка перебуває в користуванні Господарства на підставі договору оренди землі, зареєстрованого у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 11.02.2008р. за №4АА7160000;

площею 24,5000 га, кадастровий номер :05:002:0001, яка перебуває в користуванні Господарства на підставі договору оренди землі, зареєстрованого у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 26.10.2004р. за№90.

03 листопада 2021 року Протоколом №4 загальних зборів членів ФГ «СКІФ» членам господарства було надано згоду на відведення вказаних земельних ділянок у розмірі земельної ділянки орієнтовною площею 8,5466 га для кожного з членів фермерського господарства, для ведення фермерського господарства, з метою подальшої передачі новоутворених земельних ділянок у власність.

19 листопада 2021 року на адресу Відповідача було направлено такі клопотання:

Про надання дозволів на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства в розмірі 8,5233 умовних кадастрових гектарів за рахунок земельної ділянки комунальної власності площею 25,5700 га, кадастровий номер :05:002:0002, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області, від таких членів господарства:

1. ОСОБА_1 ;

2. ОСОБА_2 ;

3. ОСОБА_3 .

Про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства в розмірі орієнтовною площею 8,1666 умовних кадастрових гектарів за рахунок земельної ділянки комунальної власності площею 24,5000 га, кадастровий номер :05:002:0001, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області від таких членів господарства:

1. ОСОБА_4 ;

2. ОСОБА_1 ;

3. ОСОБА_5 .

До кожного з клопотань додавався перелік документів, який вимагається ч.6 ст. 118 Земельного кодексу, зокрема:

графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки;

згода землекористувача (протокол Загальних зборів членів ФГ «СКІФ» №4);

документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві (довідки про наявність досвіду роботи у сільському господарстві).

За клопотаннями про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства Відповідач прийняв рішення, якими відмовив у наданні дозволів:

Рішенням №3720 від 10.12.2021р. - ОСОБА_1 ;

Рішенням №3719 від 10.12.2021р. - ОСОБА_5 ;

Рішенням №3718 від 10.12.2021р. - ОСОБА_4 ;

Рішенням №3717 від 10.12.2021 р. - ОСОБА_2 ;

Рішенням №3716 від 10.12.2021р. - ОСОБА_3 ;

Рішенням №3715 від 10.12.2021р. - ОСОБА_1 .

В рішеннях №3715 від 10.12.2021р.; №3716 від 10.12.2021р.; №3717 від 10.12.2021р. про відмову у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства Відповідач зазначає однакові обставини:

Земельна ділянка передавалась в оренду із земель запасу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (відповідно до п. 26 договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 11.02.2008р. №4АА71600003 встановлені обмеження (обтяження) щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки);

Не надано документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

У рішеннях №3718 від 10.12.2021р.; №3719 від 10.12.2021р.; №3720 від 10.12.2021р. про відмову у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства Відповідач зазначає однакові обставини:

Земельна ділянка передавалась в оренду із земель запасу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (відповідно до п. 25 договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 26.10.2004р. за № 90. встановлені обмеження (обтяження) щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки);

Не надано документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту б) частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту «б» частини 1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Положеннями пункту «а» частини 1 ст.121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

За змістом ч.ч. 1-4 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади та порядок передачі земельних ділянок у власність громадянам встановлені ст.ст. 118, 122 ЗК України.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення фермерського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень.

Виходячи з положень ч.7 ст.118 ЗК України, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинна бути мотивована.

Слід зауважити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди повинні перевіряти їх на відповідність того, чи прийняті (вчинені) останні з дотриманням усіх вимог, визначених ст.2 КАС України.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, зміст спірного рішення, як індивідуального акту, що породжує для позивача права і обов`язки, має відповідати вимогам ст.2 КАС України.

При цьому, обґрунтованість в силу ст.2 КАС України, є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, виходячи з положень даної статті, обов`язковим при прийнятті відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення за наслідками розгляду поданого клопотання є його обґрунтованість, вмотивованість.

Відповідно до змісту оскаржуваних рішень, вони прийняті, керуючись ст. 12, 20, 22, 83, 93, 116, 118, 121, 122, 141, Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про фермерське господарство», ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»

Приписами ст. 32 Земельного кодексу України передбачено, що громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Положеннями ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю).

Дія частин першої та другої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Відповідачем не було подано до суду жодних доказів, які б свідчили про те, що позивачі раніше набували права на земельну частку (пай).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Згідно пунктів 1, 2 ч.1 ст.12 Закону України «Про фермерське господарство» (склад земель фермерського господарства), землі фермерського господарства можуть складатися із: 1) земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування; 2) земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування.

Як встановлено судом, 26 березня 2004 року ОСОБА_1 було створено Фермерське господарство «СКІФ» (код СДРПОУ: 32619097).

Фермерське господарство «СКІФ» є землекористувачем наступних земельних ділянок:

площею 25,5700 га, кадастровий номер :05:002:0002, яка перебуває в користуванні Господарства на підставі договору оренди землі, зареєстрованого у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 11.02.2008р. за №4АА7160000;

площею 24,5000 га, кадастровий номер :05:002:0001, яка перебуває в користуванні Господарства на підставі договору оренди землі, зареєстрованого у Великоолександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 26.10.2004р. за№90.

03 листопада 2021 року Протоколом №4 загальних зборів членів ФГ «СКІФ» членам господарства було надано згоду на відведення вказаних земельних ділянок у розмірі земельної ділянки орієнтовною площею 8,5466 га для кожного з членів фермерського господарства, для ведення фермерського господарства, з метою подальшої передачі новоутворених земельних ділянок у власність.

Також суд зазначає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»).

У Постанові ВП ВС від 17.10.2018 по справі № 380/624/16-ц (№ в ЄДРСР 77361939) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02.06.2021 року по справі № 700/316/20, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.

Як встановлено судом вище, позивачі просили про передачу їм земельних ділянок згідно п. «а» ч.1 ст.121 ЗК України для ведення фермерського господарства в межах норм, визначених для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту ч.7 ст.118 ЗК України, приписами ЗК України встановлено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, який (перелік) розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам: законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів; генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації; схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць; проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку може бути підставою для такої відмови.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Проте, в оскаржуваному рішенні зазначено підстави для відмови у наданні дозволу, які не передбачені частиною 7 ст.118 ЗК України.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст.118 ЗК України.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

На виконання ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 02 квітня 2019 року по справі №822/1878/18, від 21 травня 2019 року по справі №815/2791/18 тощо.

При цьому, суд зазначає, що юридичне (правове) значення першої стадії земельно-правової процедури під час звернення особи за отриманням дозволу та безпосередньо його отримання, як і наступних етапів вказаної процедури, полягає в тому, що з отриманням такого дозволу у особи виникає обґрунтоване сподівання, що у разі проходження нею усіх визначених законом стадій цієї процедури (розробки, погодження і затвердження проекту землеустрою) бажана земельна ділянка, за умови дотримання цією особою усіх приписів закону, буде їй надана у власність або користування, а тому у особи після отримання дозволу щодо певної земельної ділянки виникає легітимний інтерес, який може бути захищений в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає, що рішення Великоолександрівської селищної ради VIII скликання №3715 від 10.12.2021р.; №3716 від 10.12.2021р.; №3717 від 10.12.2021р.; №3718 від 10.12.2021р.; №3719 від 10.12.2021р.; №3720 від 10.12.2021р. є протиправним та підлягають скасуванню.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

У справі East/West Alliance Limited проти України (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією небезпідставної скарги та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа №30210/96).

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Таким чином, оскільки оскаржуване рішення не містить належним чином обґрунтованих підстав для його прийняття, визначених статтею 118 Земельного кодексу України, і позивачем виконано усі визначені законом умови (ч.6 ст.118 ЗК України), необхідні для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зазначеному позивачем розмірі, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача надати позивачам дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства.

Задовольняючи похідну позовну вимогу позивача щодо зобов`язання відповідача вчинити вищевказані дії, суд також бере до уваги приписи Закону №2145-IX від 24.03.2022 року, що набрав чинності 07.04.2022 року, та яким доповнено Розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України пунктом 27.

Так, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану №2145-IX від 24.03.2022 року було вирішено внести зміни до Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України та доповнити Перехідні положення пунктом 27, у підпункті 5 якого зазначено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 годин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022, воєнний стан продовжений з 26.03.2022 року на 30 діб, тобто до 25.04.2022.

Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022 на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 15.08.2022 № 2500-ІХ (далі - Закон № 2500) було затверджено Указ Президента Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 №573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Законом України №2738-ІХ затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, тобто до 19 лютого 2023 року.

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства, слід зобов`язати відповідача надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою з урахуванням приписів підпункту 5 пункту 27 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 до Великоолександрівської селищна рада Бериславського району Херсонської області, третя особа - Фермерське господарство «СКІФ» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання надати дозволи - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Великоолександрівської селищної ради VIII скликання №3715 від 10.12.2021р.; №3716 від 10.12.2021р.; №3717 від 10.12.2021р.; №3718 від 10.12.2021р.; №3719 від 10.12.2021р.; №3720 від 10.12.2021р.

Зобов`язати Великоолександрівську селищну раду Бериславського району Херсонської області надати дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства в розмірі 8,5233 умовних кадастрових гектарів за рахунок земельної ділянки комунальної власності площею 25,5700 га, кадастровий номер :05:002:0002, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із урахуванням висновків суду та приписів підпункту 5 пункту 27 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

Зобов`язати Великоолександрівську селищну раду Бериславського району Херсонської області надати дозволи на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення фермерського господарства в розмірі орієнтовною площею 8,1666 умовних гектарів за рахунок земельної ділянки комунальної власності площею 24,5000 га, кадастровий номер :05:002:0001, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великоолександрівської селищної ради Бериславського району Херсонської області позивачам ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 із урахуванням висновків суду та приписів підпункту 5 пункту 27 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 )

ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 )

ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 )

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 )

ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 )

Великоолександрівська селищна рада Бериславського району Херсонської області (адреса: 74100, Херсонська обл., Бериславський р-н., смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи, буд. 161, email: , номер засобу зв`язку: (05532)-212-05, )

третя особа: Фермерське господарство «СКІФ» (адреса: 74907, Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Затишна, буд. 38. кв. 54, тел.: НОМЕР_1, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1, )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька