Справа № 200/4381/22
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року справа №200/4381/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі № 200/4381/22 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом Національної академії внутрішніх справ України до ОСОБА_1 про стягнення витрат,-

У С Т А Н О В И В:

21.09.2022 Національна академія внутрішніх справ України (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, в сумі 26799,37 грн.

Ухвалою суду від 22.11.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання доказу надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів та зазначення адреси електронної пошти відповідача (за наявності).

Позивач на виконання ухвали про залишення позову без руху надав заяву про усунення недоліків від 31.11.2022 року, в якій повідомив про неможливість надати доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою суду першої інстанції від 12.12.2022 року позовну заяву повернуто заявнику.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що відсутні підстави для повернення позову, оскільки суду надано докази неможливості направлення відповідачу копії позову з додатками згідно відмітки Укрпошти.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/4381/22, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

Згідно пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

На виконання вимоги ч. 3 ст. 171 КАС України судом першої інстанції надіслано запити на офіційні електронні адреси Управління ДМС України у Донецькій області та Державної міграційної служби України щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 ..

Згідно відповіді ДМС України місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресо. АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 22.11.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу термін протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання доказу надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів та зазначення адреси електронної пошти відповідача (за наявності).

Позивач на виконання ухвали про залишення позову без руху надав заяву про усунення недоліків від 31.11.2022 року, в якій повідомив про неможливість надати доказ надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою суду першої інстанції від 12.12.2022 року позовну заяву повернуто заявнику.

Стосовно доводів скаржника щодо надання суду доказів направлення адміністративного позову відповідачу.

Приписами ч.2 ст.161 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно приписів ч.1 та 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, споіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивачем, як суб`єктом владних повноважень, не додано до позовної заяви доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

В свою чергу, суд першої інстанції в ухвалі від 29 листопада2022 року належним чином зазначив позивачу спосіб усунення вищевказаного недоліку позовної заяви, а саме шляхом подання до суду доказу направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Відтак, вимоги ч.2 ст.169 КАС України судом першої інстанції виконані.

Апеляційний суд звертає увагу, що приписи КАС України не містять виключень, які б звільняли суб`єкта владних повноважень від обов`язку додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Посилання позивача на штамп «Укрпошти» від 20.09.2022 про неприйняття листа, яким підтверджено факт наявності об`єктивних перешкод щодо надсилання рекомендованого листа відповідачу з позовною заявою, жодним чином не звільняє позивача від виконання обов`язку, що встановлений приписами ч.2 ст. 161 КАС України, оскільки до процесуального закону не було внесено жодних змін. Натомість, позивач доказу направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача суду першої інстанції не надав.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що діючим процесуальним законом суду не надано право на надання будь-яких преференцій суб`єкту владних повноважень як під час подання позову до суду так і під час розгляду справи.

Між тим, суб`єкт владних повноважень власний обов`язок з надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів, намагається покласти на суд, що є неприпустимим, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 161 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.02.2023 у справі № 990/70/22 висловила правову позицію, що розгляд позовної заяви, яка складена без дотримання передбачених КАС вимог, не передбачений положеннями процесуального законодавства. При цьому згідно із частиною восьмою статті 169 КАС повернення позовної заяви не позбавляє права звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Отже, оскаржуване судове рішення не перешкоджає доступу ОСОБА_1 до суду за умови дотримання нею вимог процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у встановлений судом першої інстанції строк усунення недоліків позовної заяви скаржником не виконано, недоліки позовної заяви не усунуто.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Суд першої інстанції роз`яснив позивачу, що в разі повторного звернення до суду з цим позовом, позивач має право одночасно направити до суду клопотання про поновлення строку, у разі якщо неможливість усунення недоліків позовної заяви виникла через військове положення запроваджене на території України.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви без розгляду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 241, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Національної академії внутрішніх справ України на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі № 200/4381/22 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 р. у справі № 200/4381/22 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 30 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко