Справа № 160/5030/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2023 року Справа № 160/5030/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
15 березня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо здійснення йому перерахунку та виплати з 01.04.2019 р. основного розміру пенсії 62% від грошового забезпечення на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 02.12.2021 р. №ФД106402, яка включає в себе наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 3260,00 грн.; оклад за військовим званням - 1020,00 грн.; надбавку за вислугу років (50%) - 2140,00 грн.; надбавку за особливості проходження служби (65%) - 4173,00 грн.; премію (95%) -3097,00 грн., та перерахунку й виплати 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 р., за період з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р.;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити йому з 01.04.2019 р. основний розмір пенсії на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 02.12.2021 р. №ФД106402, з урахуванням 100% суми підвищення основного розміру пенсії за період з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р. та проведених раніше виплат.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що йому Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було надано довідку від 02.12.2021 р. №ФД106402 про розмір грошового забезпечення, до якої останнім включено додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. У зв`язку із чим, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі оновленої довідки. Проте, на своє звернення щодо перерахунку пенсії, позивач отримав відповідь, у якій відповідач повідомив про відсутність підстав для перерахунку пенсії. Вважаючи протиправною відмову відповідача здійснити йому перерахунок пенсії, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Крім того, цією ухвалою суду зобов`язано відповідача надати інформацію та докази на її підтвердження щодо відсоткового розміру грошового забезпечення, який Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області застосовано при призначенні пенсії позивачу.
Відповідач отримав ухвалу суду 28.03.2023 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII, що не заперечується сторонами, а тому не потребує доказування і вважається встановленим.
22 листопада 2022 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив провести перерахунок основного розміру його пенсії згідно з довідкою Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.12.2021 р. №ФД106402 про розмір грошового забезпечення.
Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області листом від 24.11.2022 р. повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії з врахуванням довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.12.2021 р. №ФД106402, оскільки після визнання протиправним та скасування пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року, урядом України не прийнято відповідного рішення щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.12.2021 р. №ФД106402, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Стосовно питання наявності чи відсутності у позивача права на перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 09.04.1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
21.02.2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, абзацом 1 пункту 3 якої встановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (Офіційний вісник України, 2015 р., № 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова №103) передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Згідно з абз.2 п.5 Порядку №45 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (далі - Постанова № 988). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.
При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини другої статті 255 КАС України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року в адміністративній справі №826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року, в адміністративній справі № 826/12704/18 визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Таким чином, зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, зокрема до додатку 2 Порядку № 45, визнані судом протиправними та нечинними, а тому з 05.03.2019 року, тобто з дати набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18, діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до вказаних змін.

При цьому, порядок дій, які повинен вчинити, у даному випадку - відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють відповідний орган Пенсійного фонду України.

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд, про що зазначив у постанові від 10.10.2019 року у справі №553/3619/16-а.

При цьому, перерахунок може бути здійснено після надходження до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій військовослужбовців.

30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності 01.03.2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, постановою №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: - надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови №704); - надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови №704).

При цьому підпунктом 2 пункту 5 постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

За таких обставин, з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно з Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №20ІІ-ХІІ.

Водночас, посилання відповідача на втрату чинності пунктами 1 і 2 постанови №103, як на підставу для відмову у позові, суд вважає необґрунтованими, оскільки визнання протиправними та нечинними вказаних норм не позбавляє позивача гарантованого законом права на перерахунок його пенсії у зв`язку із зміною (підвищенням) розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців.

Крім того, безпідставним є твердження відповідача про неприйняття нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/3858/18, оскільки такий порядок встановлений Порядком №45.

Отже, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення.

Щодо дати, з якої необхідно провести перерахунок пенсії позивача.

Суд зазначає, що обов`язок на перерахунок пенсії виникає з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії,тобто у цьому випадку з 01.04.2019 р.

Так, згідно із частинами 2, 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

З 05.03.2019 р., тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

Першим числом місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, є 01.04.2019 р., а тому саме з цієї дати позивач має право на перерахунок пенсії.

Відповідно, з моменту отримання оновленої довідки у відповідача виник обов`язок перерахувати пенсію позивача з 01.04.2019 р., виходячи з розміру складових, зазначених у цій довідці та розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Такі висновки суду відповідають правовим висновкам Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зазначеним в рішенні від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19, провадження №Пз/9901/20/19, та висновкам Великої Палати Верховного Суду, зазначеним у постанові від 24.06.2020 року.

Отже, перерахунок пенсії позивачу належить провести з 01.04.2019 р.

Крім того, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, починаючи з 05.03.2019 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі № 160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 року.

Отже, вимога позивача зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з з урахуванням 100% суми підвищення пенсії є обґрунтованою.

Щодо відсоткового розміру від суми грошового забезпечення, яку належить застосувати при перерахунку пенсії позивача.

В матеріалах справах міститься розрахунок за вислугу років за пенсійною справою ФД 106402 ОСОБА_1 , з якого вбачається, що пенсію позивачу призначено у розмірі 74% грошового забезпечення.

Верховний Суд у своїй постанові від 04.02.2019 № 240/5401/18 (адміністративне провадження № Пз/9901/58/18) зазначив, що при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Велика Палата Верховного Суду у свої постанові від 16.10.2019 у справі №240/5401/18 (провадження № 11-198заі19) теж висловила свою позицію, з якої вбачається, що такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії у розмірі 74%.

При цьому, суд зазначає, що зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України від 02.12.2021 р. №ФД106402 є достатнім та належним способом захисту, оскільки зазначення складових в резолютивній частині не вимагається так як зобов`язання відповідача провести перерахунок відповідно до довідки означає необхідність врахування відповідачем усіх вказаних у ній складових.

Відповідно до чч. 1, 2 ст.63 Закону №2262, на яку посилається відповідач, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Отже, за змістом цих норм, вказане обмеження стосується перерахунку пенсій, які провадились у зв`язку із введенням в дію Закону №2262 і ця норма стосується подання пенсіонером для перерахунку тих додаткових документів, які були наявні саме у нього.

Разом з тим, до спірних правовідносин застосовується ч.3 ст.51 Закону №2262, яка регламентує строки перерахунку пенсій, відповідно до якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, оскільки перерахунок пенсії у цій справі не відбувся з вини пенсійного органу та органу, який видає довідку для перерахунку пенсії, перерахунок провадиться з дати виникнення права без обмеження строку.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

Щодо вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 та 2 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частиною шостою статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 року у справі № 816/416/18.

Суд також зазначає, що на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

Судом встановлено, адвокат Заблуда Ганна Іванівна, яка діє на Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4037, виданого 19.12.2018 р. згідно рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області №105 від 17.12.2018 р., в подальшому Адвокат, з однієї сторони та ОСОБА_1 , що діє на підставі власного волевиявлення, в подальшому Клієнт, з іншої сторони, при спільному згадуванні у тексті - «Сторони», уклали Договір про надання правової (правничої) допомоги від 20.11.2021 р. №20/11-4/21.

Відповідно до п.1 цього Договору, Адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: надання правової допомоги відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на подання та отримання адвокатських запитів до Новомосковського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Дніпровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а також в адміністративних справах до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справах щодо стягнення заборгованості, перерахування пенсії, без обмежень повноважень адвоката.

Відповідно до п.5 цього Договору, за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у розмірі визначеному у Акті виконаних робіт та в порядку визначеному Сторонам за домовленістю, на підставі рахунку Адвоката.

Відповідно до п.12 цього Договору, даний договір вважається укладений Сторонами з моменту його фактичного підписання та діє протягом року від дати його підписання.

Відповідно до акта про надання послуг від 28.11.2022 р. №18 на підставі договору від 20.11.2021 р. №20/11-4/21 виконавцем було виконані такі роботи (надані послуги):

- зустріч з клієнтом, обговорення суті спору, правової позиції та комплексу заходів з правничої допомоги: 0,25 год. 1 год.: 1 000,00 грн. - 250,00 грн.;

- опрацювання пакету документів та законодавства: 0,25 год. 1 год.: 1 000,00 грн. - 250,00 грн.;

- підготовка та подання адвокатського запиту до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України: 0,5 год. 1 год.: 1 000,00 грн. - 500,00 грн.;

- підготовка та подання адвокатського запиту до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:0,5 год. 1 год.: 1 000,00 грн. - 500,00 грн.;

- підготовка копій документів, подача позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до Дніпропетровського окружного адміністративного суду:1,5 год. 1 год.: 1 000,00 грн. - 1 500,00 грн.

Всього 3 000,00 грн.

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 03.12.2022 р. №P24FH24F560364265D18344 позивачем сплачено 3 015,08 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявний ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1095614 від 20.11.2021 р. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4037 від 19.12.2018 р.

Судом встановлено, що адвокат Заблуда Ганна Іванівна, яка діє на Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4037, виданого 19.12.2018 р. згідно рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області №105 від 17.12.2018 р., в подальшому Адвокат, з однієї сторони та ОСОБА_1 , що діє на підставі власного волевиявлення, в подальшому Клієнт, з іншої сторони, при спільному згадуванні у тексті - «Сторони», уклали Договір про надання правової (правничої) допомоги від 20.11.2021 р. №20/11-4/21.

Відповідно до п.12 цього Договору, даний договір вважається укладений Сторонами з моменту його фактичного підписання та діє протягом року від дати його підписання.

Отже, Договір про надання правничої допомоги від 20.11.2021 р. №20/11-4/21 припинив свою чинність 20.11.2022 р. та не має юридичної сили.

Акт приймання-передачі наданих послуг складений та підписаний 28.11.2022 р. також на підставі Договору від 20.11.2021 р. №20/11-4/21, який втратив чинність 20.11.2022 р.

Крім того, із актом прийому-передачі послуг від 28.11.2022 р. №18 вбачається, що до цього переліку включені такі роботи як: зустріч з клієнтом, обговорення суті спору, правової позиції та комплексу заходів з правничої допомоги, опрацювання пакету документів та законодавства, підготовка та подання адвокатського запиту до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, підготовка та подання адвокатського запиту до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, підготовка копій документів, подача позовної заяви про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, однак, означені витрати не підлягають окремій компенсації за кожну з цих послуг, оскільки охоплюються одним поняттям - підготовка позовної заяви, що включено окремим пунктом до переліку наданих послуг.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належного документального підтвердження понесення ним в рамках цієї справи витрат на професійну правничу допомогу, тому клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка полягає у не проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 р. на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки від 02.12.2021 р. №ФД106402, виходячи з розміру 74% грошового забезпечення, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Дніпропетровського обласного територіального центра комплектування та соціальної підтримки від 02.12.2021 р. №ФД106402, виходячи з розміру 74% грошового забезпечення, з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко