Справа № 260/1130/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2023 рокум. Ужгород№ 260/1130/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Обласного центру медико-соціальної експертизи в Закарпатській області (88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Капушанська, буд. 22, каб. 24, ), військового госпіталю (військової частини НОМЕР_2 ) військово-медичного клінічного центру східного регіону () про визнання довідок такими, що видані з помилками та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Обласного центру медико-соціальної експертизи в Закарпатській області (далі відповідач 1) та військового госпіталю (військової частини НОМЕР_2 ) військово-медичного клінічного центру східного регіону (далі відповідач 2), в якій просить суд:

1. Визнати Довідку військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 №5232 від 28.11.2022 року як виданою з помилкою.

2. Зобов`язати військово-лікарську комісію в/ч НОМЕР_2 видати (направити поштою рекомендованим листом на адресу: АДРЕСА_2 ), нову довідку в якій замість речення «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби», написати «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків».

3. Визнати Довідку до акта огляду МСЕК від 16.01.2023 року як виданою з помилкою.

4. Зобов`язати Обласний центр медико-соціальної експертизи в Закарпатський області видати нову Довідку в якій замість речення «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби» написати «Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків».

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди завданою бездіяльністю посадових осіб військово- лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.

6. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди завданою бездіяльністю посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи в Закарпатський області 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 серпня 2014 року позивач отримав вогнепальне поранення при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю в зоні проведення антитерористичної операції. В Довідці до акту огляду МСЕК від 28.11.2022 року вказано що «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби». 16 січня 2023 року Актом огляду медико-соціальної експертної комісії Обласного центру медико-соціальної експертизи в Закарпатській області позивач був визнаний інвалідом 3 групи. Звернувшись до відповідних працівників МВС для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, такому було відмовлено у зв`язку необхідністю зазначення у довідці до акту огляду МСЕК про отримання травми при виконанні службових обов`язків. Позивач зазначив, що в результаті розмови з керівництвом військового шпиталю, такому стало відомо що таке виправлення у довідці ВЛК можливе у разі приїзду позивача до м. Запоріжжя. Однак, з огляду на те, що позивач перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 у АДРЕСА_3 , в останнього відсутня можливість прибути до м. Запоріжжя. З огляду на те, що, в Постанові ВЛК від 01.12.2015 року та в Довідці від 15.12.2015 року МСЕК Донецької області записано, що поранення «пов`язане з виконанням службових обов`язків» позивач вважає, що «Травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби» зазначене у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_2 №5232 від 28.11.2022 року та довідку до акту огляду МСЕК від 16.01.2023 року видані з помилкою. Крім того просить суд стягнути з відповідачів моральну шкоду, аргументуючи тим, що у зв`язку з протиправними, на думку позивача, діями відповідачів, такий не має можливості отримати грошову допомогу, пільги та позбавлений права вільного пересування за кордон, чим йому нанесено душевні страждання.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справ за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу 1 засобами поштового зв`язку та вручена останньому 27 березня 2023 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення.

Відповідач 1 правом на подання відзиву не скористалася, то відповідно до вимог частини 6 статті 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

05 травня 2023 року представник відповідача 2 подав до суду відзив на позовну заяву, Проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. У відзиві вказав, що позивач, військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 , призваний в березні 2022 року Ужгородським РТЦК та СП, Закарпатської області. 22.11.2022 року був направлений до військової частини НОМЕР_2 на військово-лікарську комісію з метою визначення ступеню придатності до військової служби (про що свідчить направлення військової частини НОМЕР_3 від 22.11.2022 року №1150). 28.11.2022 року, старшому сержанту ОСОБА_1 , амбулаторно було винесено Постанову гарнізонної ВЛК, із встановленням відповідного діагнозу та зазначення: «Травма, Так пов`язана з проходженням військової служби». Під час проходження ВЛК та проведення медичного огляду лікарями із встановленням додаткових обстежень було встановлено додатковий діагноз та зазначено: «Травма, Так пов`язана з проходженням військової служби». Отже, у даному випадку під час проходження військової служби відбулося погіршення здоров`я у вигляді післятравмотичної нейропатії великогомілкового нерву, у зв`язку з чим військово-лікарською комісією, враховуючи п.п. (д) п. 21.5 Розділу II, Положення, аналізуючи всі медичні документи надані позивачем до відповідача 2 під час проходження ВЛК, враховано останній діагноз, який було зафіксовано до призову на військову службу зазначений у виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №455/95 від 02.02.2018 року. Відтак, відповідач 2 при винесенні вказаного діагнозу у постанові ВЛК «Віддалені наслідки вогнепального поранення, наскрізного поранення (13.08.2014)...» зазначає, що вказане поранення було отримано до проходження військової служби, а післятравмотична нейропатія великогомілкового нерву набута вже під час проходження військової служби.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до акту №80/14 затвердженого начальником ГУМВС України в Дніпропетровській області про нещасний випадок (у тому числі поранення) позивач 13.08.2014 року отримав вогнепальне скрізне порання лівої гомілки з наявністю чужорідних тіл та переламу шийки малої берцової кістки, та нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьби зі злочинністю.

Згідно постанови військово-лікарської комісії ГУМВС України в Донецькій області від 01 грудня 2015 року №26 по встановленню причинного зв`язку поранення (13.08.2014 року) ОСОБА_1 , 1972 р.н. зазначено: «Так, пов`язане з виконанням службових обов`язків».

В консультаційному висновку спеціаліста обласної консультаційної поліклініки КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» від 23.10.2015 року, зокрема зазначено діагноз ОСОБА_1 посттравматичне (вогнепальне поранення лівої гомілки під час виконання військових обов`язків в зоні АТО; Акт №14 від 27.09.2014).

З довідки МСЕК м. Краматорськ Серії 10 ААА №014802 від 15.12.2015 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого виданої ОСОБА_1 , вбачається, зокрема, що: «Поранення, так, пов`язане з виконанням службових обов`язків».

Згідно виписки неврологічного відділення КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №455/95 від 02.02.2018 року, ОСОБА_1 було встановлено основний діагноз: стійкі залишкові явища перенесеного (13.08.2014р.) вогнепального скрізного поранення лівої гомілки (операція 27.01.2015 року - невроліз м/гомілкового нерву ліворуч у підколінній ямці верхньої треті гомілки, видалення невроми, аутопластика м/г нерву суральним нервом) у вигляді післятравмової нейропатії лівого малогомілкового нерву з глибоким парезом розгиначів лівої стопи, порушенням функції опори та ходи І ст.

13 жовтня 2022 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у адміністративній справі №200/11643/18-а визнано протиправним та скасовано Акт огляду медико-соціальної експертної комісії Обласного центру медико-соціальної експертизи в Донецькій області №461 від 06.06.2018 року, а також зобов`язано Обласний центр медико-соціальної експертизи в Донецькій області повторно провести медико-соціальну експертизу щодо ОСОБА_1 за направленням на медико-соціальну експертну комісію у зв`язку з наявністю ознак інвалідності від 07.02.2018 року КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Відповідно до направлення ТВО командира військової частини НОМЕР_3 №1150 від 11.11.2022 року, старший сержант військової служби за мобілізацією ОСОБА_1 1972 р.н., військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 , призваний в березні 2022 р. Ужгородським РТЦК та СП, Закарпатської області, старший-стрілець, 22.11.2022 року був направлений до військової частини НОМЕР_2 на військово-лікарську комісію з метою визначення ступеню придатності до військової служби (з попереднім діагнозом: залишкові явища перенесеного 13.08.2014 року вогнепального наскрізного поранення лівої гомілки (операція 27.01.2015 нейроліз малогомілкового нерву ліворуч у підколінній ямці та верхньої треті гомілки, видалення невроми, аутопластика малогомілкового нерву суральним нервом).

28 листопада 2022 року військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 було видано довідку №5232, згідно якої сержанту військової служби за мобілізацією ОСОБА_1 , 1972 р.н., проведено медичний огляд та встановлено діагноз: віддалені наслідки вогнепального наскрізного поранення (13.08.2014р.) верхньої третини лівої гомілки з наявністю чужорідних тіл та консолідованого перелому, післятравматичної нейропатії великогомілкового та малогомілкового нервів з помірним порушенням функції. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.

В подальшому, з метою проходження медико-соціальної експертизи, позивач звернувся до Обласного центру медико-соціальної експертизи в Закарпатській області.

Відповідно до довідки Обласного центру медико-соціальної експертизи в Закарпатській області до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №466 від 16.01.2023 року позивачу було встановлено третю групу інвалідності та зазначено: «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».

Позивач, вважаючи протиправним зазначення відповідачами причинного зв`язку травми у довідці військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 №5232 від 28 листопада 2022 року та довідці Обласного центру медико-соціальної експертизи в Закарпатській області до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №466 від 16.01.2023 року, а саме: «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби» звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

У відповідності до пункту 1.2 глави 1 Розділу І Положення №402 військово- лікарська експертиза - це, зокрема, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до пункту 2.1 глави 2 Розділу І Положення №402 для проведення військово- лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно п.п. (б) п. 6.1 Розділу II Наказу Міністерства Оборони України №402 від 14.08.2008 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (зі змінами), - направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Пунктом 6.6 глави 6 розділу II Положення визначено, що військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. Військовослужбовці, крім того, оглядаються ВЛК за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

Як вже було зазначено вище, 28.11.2022 року, старшому сержанту ОСОБА_1 , амбулаторно було винесено Постанову гарнізонної ВЛК, із встановленням діагнозу: віддалені наслідки вогнепального наскрізного поранення (13.08.2014р.) верхньої третини лівої гомілки з наявністю чужорідних тіл та перелом шийки малогомілкової кістки у вигляді зміцнілих рубців та консолідованого перелому, післятравматичної нейропатії великогомілкового та малогомілкового нервів і помірнім порушенням функції. «Травма, Так пов`язана з проходженням військової служби».

Відповідно до п.п. (д) п. 21.5 Розділу II, Положення - Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Відповідачем 2, під час проходження ОСОБА_1 . ВЛК, було враховано останній діагноз, зафіксований до призову позивача на військову службу, зазначений у виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №455/95 від 02.02.2018 року, а саме: стійкі залишкові явища перенесеного (13.08.2014р.) вогнепального скрізного поранення лівої гомілки (операція 27.01.2015 року - невроліз м/гомілкового нерву ліворуч у підколінній ямці верхньої треті гомілки, видалення невроми, аутопластика м/г нерву суральним нервом) у вигляді післятравмової нейропатії лівого малогомілкового нерву з глибоким парезом розгиначів лівої стопи, порушенням функції опори та ходи І ст.

Крім того, під час проходження ВЛК та проведення медичного огляду лікарями із додаткових обстежень було встановлено додатковий діагноз: «Віддалені наслідки вогнепального поранення наскрізного поранення (13.08.2014р.) верхньої третини лівої гомілки з наявністю чужорідних тіл та перелом шийки малогомілкової кістки у вигляді зміцнілих рубців та консолідованого перелому, післятравмотичної нейропатії великогомілкового та малогомілкового нервів з помірним порушенням функції. «Травма, Так пов`язана з проходженням військової служби»».

Зазначене слугувало підставою для виснування відповідачем 2, що під час проходження військової служби відбулося ускладнення здоров`я у вигляді післятравмотичної нейропатії великогомілкового нерву. У зв`язку із чим, військово-лікарською комісією було прийнято рішення, у відповідності до п.п. (д) п. 21.5 Розділу II, Положення, зазначити саме: «Травма, Так пов`язана з проходженням військової служби».

У випадку якщо зміни у здоров`ї особи, що проходить ВЛК не відбулись, то відповідно до п.п. (е) п. 21.5 Розділу II, Положення: «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовано при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

Враховуючи викладене, відповідач 2 при винесенні вказаного діагнозу у постанові ВЛК «Віддалені наслідки вогнепального поранення, наскрізного поранення (13.08.2014р.)...» зазначив, що вказане поранення було отримано до проходження військової служби, а післятравмотична нейропатія великогомілкового нерву набута вже під час проходження військової служби.

Щодо позовних вимог, заявлених до Обласного центру медико-соціальної експертизи в Закарпатський області, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки Обласного центру медико-соціальної експертизи до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 16 січня 2023 року №466 позивачу встановлено третю групу інвалідності (травма, так пов`язана з проходженням військової служби). Інвалідність встановлена на строк до 01 лютого 2025 року. Дата чергового переогляду 16 січня 2025 року.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю (частина друга статті 3 Закону №875-XII).

У статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 №2961-IV (далі - Закон №2961-IV) наведено визначення таких термінів як інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

За приписами частини першої статті 7 Закону №2961-IV медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів.

Особа з обмеженнями повсякденного функціонування направляється для проходження медико-соціальної експертизи з метою підтвердження стійкого обмеження життєдіяльності та встановлення статусу «особа з інвалідністю» або «дитина з інвалідністю» у разі виявлення мультидисциплінарною реабілітаційною командою ознак стійкого обмеження життєдіяльності, що зазначається в індивідуальному реабілітаційному плані (частина друга статті 7 Закону №2961-IV).

Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності (ч. 3 статті 7 Закону №2961-IV).

Відповідно до абзацу третього частини восьмої статті 7 Закону №2961-IV медико-соціальні експертні комісії визначають:

- групу інвалідності, її причину і час настання. Особа може одночасно бути визнана особою з інвалідністю однієї групи і лише з однієї причини. При підвищенні групи інвалідності в разі виникнення більш тяжкого захворювання причина інвалідності встановлюється на вибір особи з інвалідністю. У разі якщо однією з причин інвалідності є інвалідність з дитинства, вказуються дві причини інвалідності;

- види трудової діяльності, рекомендовані особі з інвалідністю за станом здоров`я. Висновок про нездатність до трудової діяльності внаслідок інвалідності готується виключно за згодою особи з інвалідністю (крім випадків, коли особу з інвалідністю визнано недієздатною);

- причинний зв`язок інвалідності із захворюванням чи каліцтвом, що виникли у дитинстві, вродженою вадою;

- ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання;

- ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності, причину, зв`язок і час настання інвалідності громадян, які постраждали внаслідок політичних репресій або Чорнобильської катастрофи;

- медичні показання на право одержання особами з інвалідністю спеціального автомобільного транспорту і протипоказання до керування ним.

Положення про медико-соціальну експертизу (далі - Положення про МСЕ) та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (далі - Порядок) затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317.

За змістом пункту 3 Положення про МСЕ медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (пункт 4 Положення про МСЕ).

Відповідно до пункту 12 Положення про МСЕ причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Пунктом 13 Положення про МСЕ ступінь втрати працездатності військовослужбовців і військовозобов`язаних у період проходження ними служби (зборів) встановлюється у відсотках з метою виплати страхових сум за державним обов`язковим особистим страхуванням у день розгляду комісією таких документів:

1) копії свідоцтва про хворобу, виданого за затвердженою Міноборони формою військово-лікувальним закладом або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у разі визнання військово-лікарською комісією військовослужбовця або військовозобов`язаного в період проходження служби (зборів) не придатним за станом здоров`я для подальшого проходження служби (зборів) унаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання. Ступінь втрати працездатності застрахованого військовослужбовця або військовозобов`язаного встановлюється з дня проведення військово-лікарською комісією його огляду, але не пізніше дати звільнення такого військовослужбовця або військовозобов`язаного з військової служби;

2) довідки про придатність військовослужбовця або військовозобов`язаного до військової служби, що видана військоволікувальним закладом або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за затвердженою Міноборони формою, якщо:

- застрахованого визнано обмежено придатним до військової служби (зборів) або професійної діяльності у разі втрати ним здоров`я внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаного у період проходження військової служби (зборів), але не підлягає звільненню з військової служби (зборів);

- ступінь втрати працездатності військовослужбовця або військовозобов`язаного встановлюється на підставі поданих військово-лікарською комісією документів;

- застрахованого визнано військово-лікарською комісією придатним до військової служби (зборів) у разі втрати ним здоров`я внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаного у період проходження військової служби (зборів). Ступінь втрати працездатності застрахованого встановлює комісія після закінчення його лікування.

Згідно з пунктом 17 Положення про МСЕ медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до пункту 19 Положення про МСЕ комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Пунктом 20 Положення про МСЕ передбачено, що комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Інструкція про встановлення груп інвалідності затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року №561 (далі - Інструкція №561).

Пунктом 1.4 Інструкції №561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції №561 при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Таким чином, відповідно до аналізу зазначених вище норм чинного законодавства, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення (п. 23 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Відповідно до пункту 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Суд, при вирішенні справи по суті, враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18 де зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач не був позбавлений права надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про причинний зв`язок отриманих захворювань, які виникли саме у зв`язку з отриманим пораненням під час виконання ним службових обов`язків, а також не був позбавлений права оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення та клопотати про проведення його медичного огляду лікарями Центральної ВЛК, оскільки, як вже зазначалося вище Центральна ВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь - якої ВЛК Збройних Сил України.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд, в межах розгляду справи, не вправі надавати власну оцінку причинно-наслідковому зв`язку отриманої позивачем травми.

При цьому, суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 29.12.2021 року у справі №638/2723/16-а та від 12.10.2021 року у справі №280/4820/19, у яких спір виник у зв`язку із незгодою позивачів із висновками МСЕК щодо встановлення таким групи інвалідності, дійшов висновку, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

У вказаних постановах Верховний Суд також висловив правову позицію, згідно з якою при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки не є спеціалізованою установою в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Тобто, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Аналогічного висновку також дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постановах №140/10083/21від 18 травня 2022 року, №460/4833/22 від 06 квітня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, визначення причинного зв`язку отримання травми позивача та причинно наслідкового зв`язку отримання позивачем інвалідності є дискреційними повноваженнями ВЛК та відповідно МСЕК, а отже, суд не вправі втручатися у такі повноваження відповідачів.

В той же час, позивач в позовній заяві не зазначає про порушення процедури проведення ВЛК та прийняття висновку МСЕК.

З огляду на предмет спору та аналіз нормативно-правових актів, та оскільки вирішення питань щодо причинного зв`язку отриманої позивачем травми та причинного зв`язку отримання позивачем інвалідності є дискреційним повноваженням ВЛК та МСЕК, яке суд не може перебирати на себе, оскільки це, з поміж іншого, вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки, суд приходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача на відшкодування моральної шкоди завданою бездіяльністю посадових осіб військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_2 50000,00 грн., а також з Державного бюджету України користь позивача на відшкодування моральної шкоди завданою такою бездіяльністю посадових Обласний центр медико-соціальної експертизи в Закарпатський області 50000,00 грн.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, оскільки вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є похідними від позовних вимог про визнання оскаржуваних довідок як таких, що видані з помилками та зобов`язання видати нові довідки, у задоволенні яких відмовлено, то такі також не належать до задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Обласного центру медико-соціальної експертизи в Закарпатській області, військового госпіталю (військової частини НОМЕР_2 ) військово-медичного клінічного центру східного регіону про визнання довідок такими, що видані з помилками та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич