Справа № 460/2969/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2023 року м. Рівне №460/2969/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Західпроменерго" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної казначейської служби України, Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Західпроменерго" (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач 1), Державної казначейської служби України (далі відповідач 2), Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач 3) в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті, яка полягає у невиконанні обов`язку щодо формування, погодження та надання відповідному органу Державної казначейської служби України подання про повернення Приватному підприємству Західпроменерго безпідставно сплаченого згідно постанов Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, яке функціонує у складі Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 215814 від 22.09.2020, № 215815 від 22.09.2020, № 215816 від 22.09.2020, № 215817 від 22.09.2020, № 215818 від 22.09.2020, № 215819 від 22.09.2020, № 215820 від 22.09.2020, № 215821 від 22.09.2020, № 215822 від 22.09.2020 та постанов Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Рівненської області № 223189 від 03.11.2020, № 223190 від 03.11.2020 р. штрафу, а також сплаченого виконавчого збору в загальному розмірі 121880грн; 2) стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Західпроменерго» сплачений адміністративно-господарський штраф за постановами Державної служби України з безпеки на транспорті № 215814 від 22.09.2020, № 215815 від 22.09.2020, № 215816 від 22.09.2020, № 215817 від 22.09.2020, № 215818 від 22.09.2020, № 215819 від 22.09.2020, № 215820 від 22.09.2020, № 215821 від 22.09.2020, № 215822 від 22.09.2020 та постанов Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Рівненської області № 223189 від 03.11.2020, № 223190 від 03.11.2020 р., разом із сплаченим виконавчим збором у в загальному розмірі 121880грн. Доводи позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог, ґрунтуються на тому, що в добровільному порядку відповідачі відмовляються повернути безпідставно стягнуті із позивача в примусовому порядку адміністративно-господарські штрафи, застосовані Державною службою України з безпеки на транспорті згідно із постановами про накладення штрафів. Позивач вказує, що постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про накладення штрафу, ще до початку їх примусового виконання були оскаржені ним до Рівненського окружного адміністративного суду. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 р. у справі № 460/8976/20 (рішення набрало законної сили 21.09.2021 р.) було задоволено позовні вимоги ПП «Західпроменерго» у повному обсязі, визнано протиправними та скасовано постанови Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу. В добровільному порядку позивач неодноразово звертався до відповідачів із проханням підготувати відповідні подання до державної казначейської служби з метою повернення раніше стягнутих коштів. Однак, такі заяви позивача були залишені без задоволення з боку відповідачів.

У відзиві на позовну заяву Державної служби України з безпеки на транспорті, остання позовні вимоги заперечила, просила в задоволенні позовної заяви відмовити. Власні доводи відповідач обґрунтував тим, що дійсно ним було прийнято ряд постанов, а саме: № 215814 від 22.09.2020, № 215815 від 22.09.2020, № 215816 від 22.09.2020, № 215817 від 22.09.2020, № 215818 від 22.09.2020, № 215819 від 22.09.2020, № 215820 від 22.09.2020, № 215821 від 22.09.2020, № 215822 від 22.09.2020 та постанови Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Рівненської області (правонаступником якого є Державна служба України з безпеки на транспорті) № 223189 від 03.11.2020, № 223190 від 03.11.2020 р. про накладення штрафу, на підставі яких до позивача було застосовано адміністративно-господарський штраф в сукупному розмірі 108000грн. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 р. у справі № 460/8976/було задоволено позовні вимоги ПП «Західпроменерго» у повному обсязі, визнано протиправними та скасовано постанови. Однак, наявність такого рішення суду про визнання постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправними, не зобов`язує Укртрансбезпеку здійснювати дії щодо повернення коштів з державного бюджету без участі заявника. Раніше подані заяви, позивача про повернення коштів, не могли бути задоволені відповідачем, оскільки містили в собі недоліки, серед яких відсутність інформації про місце знаходження банку в якому відкриті рахунки заявника, та відмінність між сумами застосованих штрафних санкцій та сумами заявленими до повернення/стягнення. Так, відповідачем застосовано штраф лише на суму 108000грн, в той же час позивачем заявлено до повернення з державного бюджету 121880грн, з них 13880грн це платежі, нараховані державною виконавчою службою в порядку Закону України «Про виконавче провадження» та є витратами виконавчого провадження, за нарахування та повернення яких несе відповідальність відповідний підрозділ державної виконавчої служби.

Державною казначейською службою України було подано відзив, із змісту якого слідує, що названий відповідач заперечує заявлені позовні вимоги, в задоволенні позову просить відмовити. Згідно доводів ДКС України, стверджується, що безпідставно сплачений адміністративно-господарський штраф разом із виконавчим збором підлягає стягненню не з Державного бюджету України, а поверненню шляхом формування подання та направлення його до органу Казначейства. Оскільки таких подань на адресу органу Казначейства не надходило, то відповідних правових підстав для виплати коштів немає.

Від Рівненського районного відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у встановлений судом строк відзив не надходив.

Позивач подав відповідь на відзив відповідача 1 в якому наводить схожі за змістом позовної заяви доводи та посилання.

Ухвалою суду від 15.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.03.2023 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та залучення до участі у справі Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвалою суду від 30.03.2023 р. за результатами розгляду заяви позивача залучено до участі у справі Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Вирішено здійснити розгляд справи спочатку.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Так судом встановлено, що Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області та його функціональним правонаступником Поліським міжрегіональним управління Укртрансбезпеки Рівненська область, що в подальшому відповідно до постанови Кабінету Міністерства України №1579-р від 02.12.2021 року «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» перейменовано у відділ державного нагляду контролю у Рівненській області, який перебуває в складі Державної служби України з безпеки на транспорті було застосовано до Приватного підприємства «Західпроменерго» наступні адміністративно-господарській санкції, а саме: Постановою № 215815 від 22.09.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 8500грн, внаслідок допущення порушення ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 16 год. 43 хв. 08.08.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів; Постановою № 215816 від 22.09.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700грн, внаслідок допущення порушення ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 16 год. 43 хв. 08.08.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів, Постановою № 215817 від 22.09.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 8500грн, внаслідок допущення порушення ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 18 год. 40 хв. 08.08.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів; Постановою № 215814 від 22.09.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000грн., внаслідок допущення порушення ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 01 год. 49 хв. 07.08.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів; Постановою № 215818 від 22.09.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 8500грн, внаслідок допущення порушення ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 21 год. 15 хв. 26.08.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів; Постановою № 215819 від 22.09.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700грн, внаслідок допущення порушення ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 21 год. 15 хв. 26.08.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів; Постановою № 215821 від 22.09.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 17000грн, внаслідок допущення порушення ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 16 год. 40 хв. 27.08.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів; Постановою № 215822 від 22.09.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700грн, внаслідок допущення порушення ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 16 год. 40 хв. 27.08.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів; Постановою № 215820 від 22.09.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 8500грн, внаслідок допущення порушення ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 18 год. 30 хв. 27.08.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів; Постановою № 223189 від 03.11.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 34000грн, внаслідок допущення порушення ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 00 год. 10 хв. 11.09.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне Страроконстянтинів; Постановою № 223190 від 03.11.2020 р. застосовано до ПП «Західпроменерго» адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700грн, внаслідок допущення порушення ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» о 00 год. 10 хв. 11.09.2020 на 137 км а/д Городище - Рівне - Страроконстянтинів. В загальному підрахунку сума адміністративно-господарських штрафів становить 108800грн.

Як вбачається із матеріалів справи вищевказані постанови були оскаржені ПП «Західпроменерго» у судовому порядку.

В той же час, Поліським міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Рівненської області було скеровано вищезгадані постанови до Рівненського відділу державної служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з метою їх примусового виконання.

Рівненським відділом ДВС у Рівненському районі було здійснено виконання ЗВП №63802675 та стягнуто з ПП «Західпроменерго» суму боргу за вищезгаданими постановами про сплату штрафу та виконавчий збір в загальному розмірі 121880грн (включаючи винагороду виконавця), що підтверджується платіжним доручення № 678 від 20.05.2021 р. та постановами про закінчення виконавчих проваджень.

Однак, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.08.2021 р. у справі № 460/8976/20 (рішення набрало законної сили 21.09.2021 р.) було задоволено позовні вимоги ПП «Західпроменерго» у повному обсязі, визнано протиправними та скасовано постанови Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 215814 від 22.09.2020, № 215815 від 22.09.2020, № 215816 від 22.09.2020, № 215817 від 22.09.2020, № 215818 від 22.09.2020, № 215819 від 22.09.2020, № 215820 від 22.09.2020, № 215821 від 22.09.2020, № 215822 від 22.09.2020 та постанови Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Рівненська область № 223189 від 03.11.2020, № 223190 від 03.11.2020 р. а також визнано протиправними нарахування плати за проїзд згідно Розрахунків плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 813 від 08.08.2020, № 665 від 08.08.2020, № 34751 від 07.08.2020, № 34965 від 26.08.2020, № 942 від 27.08.2020, № 943 від 27.08.2020, № 221866 від 11.09.2020, які оформлені працівниками Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

З наведеного слідує, що заявлені підстави для примусового стягнення штрафу із позивача відпали, а тому з позивача було безпідставно стягнуто кошти за виконавчим провадженням ЗВП № 63802675 в порядку виконання вищезгаданих постанов, та перераховано відповідні коштів на рахунок ДКСУ за платіжним дорученням № 678 від 20.05.2021 р. При цьому, суд звертає увагу, що оскільки набувачем сплаченого позивачем штрафу у виконавчому провадженні є Державний бюджет України, то сплачені суми штрафу підлягають поверненню саме з Державного бюджету України, шляхом підготовки відповідачами відповідного подання про повернення вказаних коштів з Державного бюджету України.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що оплата штрафних санкцій за скасованими у судовому порядку постановами Укртрансбезпеки підлягає поверненню, оскільки винесені постанови та нарахування були визнані протиправними, а тому стягнення штрафних санкцій за вказаними документами є неправомірним.

Як слідує із матеріалів справи, позивач ПП «Західпроменерго» 03.02.2022 року звернувся до Укртрансбезпеки з письмовою заявою про видачу подання до органів ДКСУ щодо повернення коштів. Зокрема позивач звернувся з вимогою до відповідача 1 скласти подання до Державної казначейської служби про повернення сплаченого згідно постанов Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, яке функціонує у складі Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 215814 від 22.09.2020, № 215815 від 22.09.2020, № 215816від 22.09.2020, № 215817 від 22.09.2020, № 215818 від 22.09.2020, № 215819від 22.09.2020, № 215820 від 22.09.2020, № 215821 від 22.09.2020, № 215822 від 22.09.2020 та постанов Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Рівненської області № 223189 від 03.11.2020, № 223190 від 03.11.2020 р. штрафу в загальному розмірі 108800грн. Оплата провадилася в межах зведеного виконавчого провадження на підставі платіжного доручення № 678 від 20.05.2021 р. № 63802675, на суму 121880грн шляхом надання відповідного подання до Державної казначейської служби про повернення коштів.

13.09.2022 року від Державної служби України з безпеки на транспорті отримано лист № 4134/13/15-22 від 19.08.2022 року про розгляд заяви щодо повернення коштів, в якому відповідач 1 вказує, що позивачем не зазначено місцезнаходження банку (точну адресу реєстрації банку), у зв`язку з чим відмовляє в складанні відповідного подання.

05.12.2022 року позивач повторно звертається до Державної служби України з безпеки на транспорті із заявою про видачу подання до органів ДКСУ щодо повернення вищевказаних коштів.

Згідно тверджень позивача, станом на момент звернення з позовом у даній справі, жодної відповіді від Державної служби України з безпеки на транспорті не отримано.

Однак, як слідує із матеріалів справи, 22.12.2022 року Державною службою України з безпеки на транспорті було сформовано лист № 8044/13/15-22 від 22.12.2022 р., яким повторно залишено без задоволення заяву позивача.

Як слідує із відзиву Державної служби України з безпеки на транспорті, позивач звернувся 02.02.2022 року до Укртрансбезпеки із заявою щодо видачі подання на повернення коштів, однак подана заява не відповідала обов`язковій послідовності зазначення інформації, зокрема в ній в неповному обсязі зазначені необхідні реквізити, а саме місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок заявника. До того ж, заява позивача містить вимогу стосовно видачі подання на суму 121880грн, в той час як загальна сума постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів 108000грн.

Аналізуючи безпосередньо лист-відповідь Укртрансбезпеки від 19.08.2022 року № 4134/13/15-22, який сформований за зверненням позивача з заявою про складання подання до органів казначейської служби на повернення коштів від 02.02.2022 року, відповідачем 1 зазначено щодо відсутності у заяві місцезнаходження банку, жодних посилань щодо невірного розміру суми повернення вказаного 121880грн, про те, що вказане подання повинно формуватися іншим державним органом, як Рівненським відділом державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області у відповіді такий відповідач не вказує.

Як слідує із матеріалів справи після отримання відповіді від 19.08.2022 року Державної служби України з безпеки на транспорті, позивач усунувши вказані ними недоліки вказав чітко місцезнаходження банку, як вимагав відповідач подав повторно заяву 05.12.2022 року. Однак, згідно тверджень позивача відповіді від Державної служби України з безпеки на транспорті не отримано, що безпосередньо і стало підставою для звернення з даним адміністративним позовом до суду.

В ході розгляду даного спору, Державною службою України з безпеки на транспорті не надано жодних доказів щодо надіслання позивачу відповіді-листа від 22.12.2022 року № 8044/13/15-22.

Окрім того, як слідує із матеріалів справи 06.12.2021 року, позивачем направлено до Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області західного управління міністерства юстиції (м. Львів) заяву про повернення сплачених коштів по виконавчому провадженню в розмірі 121880грн. Однак 06.01.2022 року позивачем отримано лист № 502 від Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області західного управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо надання інформації, яким повідомлено, що відсутні підстави для повернення вказаних коштів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» контроль за правильністю та своєчасністю надходження коштів за кодом класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)» покладено на органи Мін??юсту, Укртрансбезпеки та Національної поліції.

Тобто, фактично позивач звертався стосовно повернення коштів неодноразово як до Державної служби України з безпеки на транспорті так і до Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області західного управління міністерства юстиції (м. Львів). Однак вищевказані державні органи не здійснили повернення безпідставно стягнутих коштів для позивача.

Так, відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу регулюються Бюджетний кодексом України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетна класифікація єдине систематизоване згрупування доходів, видатків, кредитування, фінансування бюджету, боргу відповідно до законодавства України та міжнародних стандартів.

Пунктом 39 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України встановлено, що органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, - органи державної влади, а також органи місцевого самоврядування, уповноважені здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів, інших надходжень бюджету.

Статтею 8 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетна класифікація використовується для складання і виконання державного та місцевих бюджетів, звітування про їх виконання, здійснення контролю за фінансовою діяльністю органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших розпорядників бюджетних коштів, проведення фінансового аналізу в розрізі доходів, організаційних, функціональних та економічних категорій видатків, кредитування, фінансування і боргу, а також для забезпечення загальнодержавної і міжнародної порівнянності бюджетних показників. Бюджетна класифікація є обов`язковою для застосування всіма учасниками бюджетного процесу в межах бюджетних повноважень.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової і бюджетної політики (далі - Міністерство фінансів України), затверджує бюджетну класифікацію, зміни до неї та інформує про це Верховну Раду України.

Бюджетна класифікація має такі складові частини: класифікація доходів бюджету.

Відповідно до статті 9 Бюджетного кодексу України доходи бюджету класифікуються за такими розділами: неподаткові надходження.

Неподатковими надходженнями визнаються адміністративні збори та платежі, доходи від некомерційної господарської діяльності.

Частиною першою статті 43 Бюджетного кодексу України передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Згідно із частинами другою та сьомою статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Перелік податків і зборів та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною п`ятою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України, крім адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, які зараховуються до державного дорожнього фонду.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 р. № 11 «Про бюджетну класифікацію» затверджено Класифікацію доходів бюджету.

У Класифікації доходів бюджету за кодом 21081300 класифікуються доходи бюджету за адміністративними штрафами у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 р. № 106, відповідно до якого Укртрансбезпека контролює надходження за кодами бюджетної класифікації 21081100, 21081300, 22011800, 22012500, 22160100.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2013 року № 1203 «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 січня 2014 року за № 161/24938, та з метою переходу на нову автоматизовану систему бухгалтерського обліку казначейського виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, наказом Державної казначейської служби України від 28.11.2019 року № 336 затверджено Довідник відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету.

За кодом класифікації доходів бюджету 21081301 обліковуються платежі у вигляді адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі), накладені Державною службою України з безпеки на транспорті.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі), визначає Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 р. № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 р. за № 1650/24182 (далі Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Пунктом 6 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (відповідними місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, здійснюється за поданням органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників.

Орган, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Заява про повернення коштів з бюджету складається та подається платником до відповідного органу, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників, визначеного абзацами третім - шостим цього пункту, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону (для фізичної особи за її згодою), причина повернення коштів з бюджету, найменування та місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка.

У відповідності до п. 9 Порядку № 787 у день отримання подання відповідне головне управління Казначейства, Казначейство здійснює перевірку повноти реквізитів подання та зарахування коштів до бюджету згідно із реквізитами, зазначеними у поданні. Подання, яке пройшло перевірку повноти реквізитів подання та зарахування коштів до бюджету згідно із реквізитами, зазначеними у поданні, приймається головним управлінням Казначейства, Казначейством до виконання. Про прийняття подання до виконання головне управління Казначейства, Казначейство інформує орган, що контролює справляння надходжень бюджету, або орган, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників, шляхом надсилання засобами системи Казначейства відповідного електронного повідомлення (п. 10 Порядку №787).

Відтак, саме орган, що контролює справляння відповідних надходжень бюджету, уповноважений на складення (підготовку) подання до органів Державної казначейської служби про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, а здійснення повернення коштів на банківські рахунки заявника проводить саме Державна казначейська служба України.

З огляду на те, що в бюджетному законодавстві органами, що контролюють справляння відповідних надходжень бюджету, визнаються органи державної влади, а також органи місцевого самоврядування, уповноважені здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів, інших надходжень бюджету, то саме Державна служба України з безпеки на транспорті відповідно до приведених вище нормативних актів є органом, що контролює справляння надходжень платежів до бюджету за кодом 21081301 - платежі у вигляді адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі), накладені Державною службою України з безпеки на транспорті.

Тобто, саме Укртранспезпека є органом, що контролює справляння надходжень бюджету за кодом 21081301, у разі звернення платника такого платежу із заявою про повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів.

Тобто таке повернення повинно здійснюватися за поданням (висновком, повідомленням) Державної служба України з безпеки на транспорті до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Відтак, повернення коштів, сплачених позивачем згідно постанов Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, яке функціонує у складі Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 215814 від 22.09.2020, № 215815 від 22.09.2020, № 215816від 22.09.2020, № 215817 від 22.09.2020, № 215818 від 22.09.2020, № 215819від 22.09.2020, № 215820 від 22.09.2020, № 215821 від 22.09.2020, № 215822 від 22.09.2020 та постанов Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Рівненської області № 223189 від 03.11.2020, № 223190 від 03.11.2020 р. штрафу в загальному розмірі 108800грн, оплата якого провадилася в межах зведеного виконавчого провадження на підставі платіжного доручення № 678 від 20.05.2021 р. № 63802675, на суму 121880грн, має здійснюватися на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03 вересня 2013 року «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій».

Державна служба України з безпеки на транспорті на вимогу ПП «Західпроменерго» відповідне подання не сформувала та не переадресувала питання повернення коштів до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України, посилаючись на порушення Порядку № 787.

Таким чином, приймаючи до уваги, що в даному випадку відповідач 1, є контролюючим органом у розумінні положень п. 5 Порядку № 787, сплачений позивачем штраф може бути повернуто управлінням держказначейства на підставі подання (висновку) відповідача 1 як органу, який застосовував адміністративне стягнення (штраф).

За наведеного суд уважає, що у контролюючого органу були відсутні підстави для відмови у формуванні подання та наданні його платнику для подальшого направлення до органу Казначейства, яке згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Заявлені же недоліки в заявах позивача, про які вказувала Державна служба України з безпеки на транспорті, свого підтвердження не знайшли. Відтак, систематичне залишення заяв позивача про повернення коштів, свідчить про свідому протиправну поведінку такого органу, яка фактично призвела до умисного створення перешкод позивачу у поверненні належних йому коштів.

Як Бюджетним кодексом України, так і «Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» затвердженим наказом Міністерства юстиції України №787 від 03.09.2013 року, чітко передбачено право суб`єкта господарювання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів державними органами, однак всупереч неодноразовому зверненню, як до Державної служби України з безпеки на транспорті, так і до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сплачені кошти не було повернуті позивачу, що свідчить про порушення прав позивача мирно володіти своїм майном.

При вирішенні питання щодо допустимості заявлених позовних вимог в якості найбільш ефективного способу захисту порушених прав, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові № 826/7380/15 від 12.02.2019 р. А саме: Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)). Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Стосовно обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Неприпустимою є відмова особі в задоволенні позовних вимог лише на тій підставі, що така особа прагне відновити порушене право у повному обсязі.

При вирішенні даної справи суд керується висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 лютого 2019 року у справі № 826/7380/15.

Так, Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні вказала, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є не покладення обов`язку щодо надання висновку ДПІ, а стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у м. Києві на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Відтак суд рахує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічний правовий висновок Верховний Суду України висловив у постанові від 24 листопада 2015 року у справі № 21-3669а15.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому, суд приходить до висновку, що для ефективного захисту порушеного права позивачем вірно визначено заявлені ним позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність контролюючих органів та стягнення сплачених позивачем коштів з Державного бюджету України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідачі 1, 3 не виконали процесуального обов`язку доказування та не підтвердили належними й допустимими доказами правомірність власних дій щодо відмови позивачу у поверненні коштів, які протиправно у нього були вилучені. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684грн суд присуджує на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок суб`єктів владних повноважень відповідача 1 та відповідача 3.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті та Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка полягає у невиконанні обов`язку щодо формування, погодження та надання відповідному органу Державної казначейської служби України подання про повернення Приватному підприємству «Західпроменерго» помилково сплаченого згідно постанов Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, яке функціонує у складі Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 215814 від 22.09.2020, № 215815 від 22.09.2020, № 215816 від 22.09.2020, № 215817 від 22.09.2020, № 215818 від 22.09.2020, № 215819 від 22.09.2020, № 215820 від 22.09.2020, № 215821 від 22.09.2020, № 215822 від 22.09.2020 та постанов Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Рівненської області № 223189 від 03.11.2020, № 223190 від 03.11.2020 р. штрафу, а також сплаченого виконавчого збору в загальному розмірі 121880грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Західпроменерго» сплачений адміністративно-господарський штраф за постановами Державної служби України з безпеки на транспорті згідно постанов № 215814 від 22.09.2020, № 215815 від 22.09.2020, № 215816 від 22.09.2020, № 215817 від 22.09.2020, № 215818 від 22.09.2020, № 215819 від 22.09.2020, № 215820 від 22.09.2020, № 215821 від 22.09.2020, № 215822 від 22.09.2020 та постанов Поліського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки Рівненської області № 223189 від 03.11.2020, № 223190 від 03.11.2020 р., разом із сплаченим виконавчим збором у в загальному розмірі 121880грн (сто двадцять одну тисячу вісімсот вісімдесят гривень).

Стягнути на користь Приватного підприємства "Західпроменерго" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у розмірі 1342грн.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Західпроменерго за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір у розмірі 1342грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 травня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Приватне підприємство "Західпроменерго" (вул. Санаторна, 4, с. Олександрія, Рівненський район, Рівненська область, 35320, ЄДРПОУ/РНОКПП 37246018)

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845) Відповідач - Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ЄДРПОУ/РНОКПП 37567646) Відповідач - Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Петра Могили, 22-Б, м. Рівне, 33001, ЄДРПОУ/РНОКПП 35007151)

Суддя Т.О. Комшелюк