Справа № 420/8221/22
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8221/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Цховребової М.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача:

- № 76 від 19.01.2022 р.,

- № 35 від 23.03.2022 р.;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу роботи позивача періоди:

- роботи в ЗАТ «Овочі та фрукти» з 01.04.1994 р. по 14.11.1994 р.,

- навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси з 01.09.1976 р. по 15.07.1978 р.,

- роботи з 17.07.1978 р. по 03.08.1989 р. на Одеському заводі «Кінап»;

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 21.11.2021 р. довічно.

Ухвалою суду від 20.06.2022 року: вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно зі змістом адміністративного позову, позивач просить суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, з тих підстав, по суті, що: власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено; висновок відповідача про неможливість ідентифікувати печатку при звільнені не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу роботи з 17.07.1978 по 03.08.1989 р. на Одеському заводі «Кінап» до загального страхового стажу; відомості, що відображені у наказах, ідуть у повній відповідності до записів у трудовій книжці позивача; з посиланням на ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач зазначає, що діючим законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах; як вбачається з запису № 1 у трудовій книжці позивача він навчався в ТУ № 8 з 01.09.1976 р. по 13.07.1978 р., окрім цього надавались додаткові докази на підтвердження навчання позивача; пенсія позивачу має бути призначена саме з дня досягнення пенсійного віку.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, по суті, з підстав відповідності оскаржуваних рішень фактичним підставам їх прийняття та вимогам законодавства, які регулюють спірні правовідносини, зазначеним у відповідних рішеннях, тощо. При цьому, щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання позивача в Технічному училищі № 8 м. Одеси відповідачем зазначено, що: на підтвердження навчання позивачем під час повторного звернення було надано довідку Державного навчального закладу «Одеський професійний ліцей морського транспорту» № 53 від 03.02.2022, якою підтверджено факт навчання позивача у період з 01.09.1976 по 15.07.1978; на підставі цієї довідки до страхового стажу позивача було зараховано період навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси у період з 01.09.1976 по 15.07.1978; таким чином, зазначений період не є спірним, а отже відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління зарахувати такий період до страхового стажу позивача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Відповідно до розписки-повідомлення (а.с.27-28), заява та документи позивача прийнято 12.01.2022 року і зареєстровано за № 351, та згідно з якою:

Перелік документів, доданих до заяви (№ з/п / Назва документа / Кількість / № документа):

Обов`язкові документи:

1 Довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру / 1

2 Заява про призначення/перерахунок пенсії / 1

3. Паспорт або ID-картка або Посвідка / 1

Інші документи:

4 Диплом (свідоцтво, атестат) про навчання (№ 6938) / 1

5 Довідка з ДПІ про облік як суб`єкт підприємницької діяльності (№ 24475/6/15-32-24-03-10) / 1

6 Довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 г. (№ 2518-Ф-11.1-21) / 1

7 Заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк) / 1

8 Пам`ятка пенсіонера / 1

9 Подання (довідка № 1500-0504-8/157837) / 1

10 Свідоцтво про народження дитини ( НОМЕР_1 ) / 1

11 Свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові (№ 5) /1

12 Свідоцтво про шлюб ( №

НОМЕР_2 Трудова книжка або документи про стаж (БТ-1 № 3243265) / 1.

Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії (Назва документа / Строк подання (дата) / Дата подання документа / Підписи заявника та спеціаліста):

Інші документи:

Довідка про прийняття на роботу (навчання) (уточнююча довідка про навчання) / 11.04.2022.

Зазначена розписка-повідомлення підписана спеціалістом Зубкової Іриною Петрівною.

Відповідно до змісту оскаржуваного позивачем Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 19 січня 2022 року № 76 (а.с.29), його прийнято з таких підстав:

Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 12.01.2022.

Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років.

Вік заявника 60 років.

Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу від 21 року.

Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з січня 2027 року по 31 грудня 2027 року 15 років.

Страховий стаж особи становить 26 років 0 місяців 16 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період роботи в ЗАТ «Овочі та фрукти» з 01.04.1994 по 14.11.1994, оскільки в записі трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки дата та місяць звільнення не відповідає даті та місяцю в наказі звільнення, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року;

- період навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси з 01.09.1976 по 15.07.1978, оскільки невідповідність періоду навчання в дипломі згідно записів українською та російською мовою.

Для зарахування до страхового стажу періоду роботи та періоду навчання необхідно надати уточнюючі довідки визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Заявник не працює з 11.02.2020 року.

Дата з якої матиме право на пенсійну виплату з 22.11.2024 року або при набутті необхідного страхового стажу роботи.

Враховуючи вищевикладене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 18.02.2022 року про призначення йому пенсії за віком, у якій зазначив, зокрема, що пенсія на іншій підставі, державна допомога, виплата на дитину, страхові виплати не призначалась, на сьогодні не працює. (а.с.56)

Відповідно до розписки-повідомлення (а.с.57-58), заява та документи позивача прийнято 18.02.2022 року і зареєстровано за № 1727, та згідно з якою перелік документів, доданих до заяви (№ з/п / Назва документа / Кількість / № документа):

Обов`язкові документи:

1 Довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру / 1 /

2 Заява про призначення/перерахунок пенсії / 1 / 1727

3. Паспорт або ID-картка або Посвідка / 1 / КЕ600337

Інші документи:

4 Диплом (свідоцтво, атестат) про навчання (ДОВІДКА З ПТУ) / 1

4 Диплом (свідоцтво, атестат) про навчання / 1 / 6938

6 Довідка з ДПІ про облік як суб`єкт підприємницької діяльності / 1

7 Довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 г. / 1 / 2518-Ф-11.1-21

8 Довідка про заробітну плату (спецпенсії) (ПРИКАЗ № 34) / 1

9 Довідка про зміну назви організації (239) / 1

10 Заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк) / 1

11 Інший документ (ПРИКАЗ № 56) / 1

12 Свідоцтво про народження дитини / НОМЕР_4

13 Свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові / 1

14 Свідоцтво про шлюб / 1

15 Трудова книжка або документи про стаж / 1 / НОМЕР_3 .

Зазначена розписка-повідомлення підписана спеціалістом Матаман Ольгою Володимирівною.

Відповідно до змісту оскаржуваного позивачем Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 23 березня 2022 року № 35 (а.с.31), його прийнято з таких підстав:

Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 22.02.2022.

Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років.

Вік заявника 60 років.

Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу від 21 року.

Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з січня 2026 року по 31 грудня 2026 року 15 років.

Страховий стаж заявника становить 16 років 09 місяців 22 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи з 01.04.1994 по 14.11.1994 року, оскільки відповідно довідки № 239-Ф-11.1-21 від 15.02.2022 року вказано ім`я ОСОБА_2 , що відповідає паспортним даним російської мови ОСОБА_2 ;

- не зараховано період роботи з 17.07.1978 по 03.08.198 рік, оскільки не можливо ідентифікувати печатку при звільненні, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року.

Для зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності необхідно надати уточнюючі довідки визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Заявник не працює з 12.02.2020 року.

Дата з якої матиме право на пенсійну виплату з 22.11.2026 року або при набутті необхідного страхового стажу роботи.

Враховуючи вищевикладене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача від 19 січня 2022 року № 76 та від 23 березня 2022 року № 35 про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду із вищенаведеними позовними вимогами.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії (а.с.16-26, 33-44), зокрема:

- сторінок паспорту громадянина України позивача, НОМЕР_5 , згідно з даними якого, зокрема, позивач 21 листопада 1961 року народження, ПІБ позивача на українській мові: ОСОБА_1 , на російській мові: ОСОБА_1 ;

- довідки про присвоєння ідентифікаційного номера позивача ОСОБА_1 ;

- атестату № 6938, виданого 15 липня 1978 р. ОСОБА_3 в тому, що вона І.ІХ.1978 р. вступила до Технічного училища № 8 м. Одеси і 15 липня 1978 р. закінчила повний курс технічного училища за професією фрезерувальник, який також має переклад на російську мову (далі мовою оригіналу): «Настоящий аттестат выдан ОСОБА_3 в том, что она І.ІХ.1976 г. поступила в Техническое училище № 8 г. Одессы и 15 июля 1978 г. окончила полный курс Технического училища по профессии фрезеровщик;

- трудової книжки позивача (із зазначенням ПІБ: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ), НОМЕР_3 , яка заповнена 22.07.1978 року, відповідно до якої щодо спірних періодів роботи позивача зазначено/заповнено (мовою оригіналу), зокрема записи:

№ 1: Обучалась в ТУ-8 с 01.09.1976 г. по 13.07.1978 г. Аттестат;

Одесский завод «Кинап»:

№ 2: 17.07.1978 г.: Принята в цех 05 фрезеровщиком 3 разряда Пр. № 266 от 14.07.78 г.;

№ 4: 03.08.1989 г.: Уволена по собственному желанию по уходу за детьми до 8-ми лет ст. 38 КЗоТ УССР Пр. 498 от 03.08.89 г. Зазначений запис внесений із зазначенням посади, прізвища та ініціалів особи, якою внесено запис, та містить підпис цієї особи та печатку підприємства, яка має нечіткий відбиток;

АП Овощи-фрукты:

№ 9: 01.04.1994 г.: Принята продавцом х.б. изд. пр. 7 28.03.94 г.;

№ 10: 14.ХІ.1994 г.: Уволена по ст. 38 КЗоТ Украины по собственному желанию пр. 34 30.ХІІ.94 г. Зазначений запис внесений із зазначенням посади особи, якою внесено запис, та містить підпис цієї особи та печатку підприємства;

- трудової книжки позивача ОСОБА_1 , НОМЕР_3 , заповненої 31.03.2017 р.;

- архівної довідки Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 15.02.2022 р. № 239-Ф-11.1-21, яка (далі мовою оригіналу документів) дана в том, что ОСОБА_7 действительно работала в Закрытом Акционерном Обществе Производственно-коммерческой фирме «ОВОЩИ-ФРУКТЫ».

Принять: с 01.04.1994 г. ОСОБА_8 (так как в документах) продавцом 3 категории хлебобулочных изделий, с материальной ответственностью, оплатой согласно штатному расписанию. Приказ № 7 от 28.03.1994 г.

Уволить: с 14.11.1994 г. ОСОБА_9 продавца хлебо-булочных изделий по ст. 38 КЗоТ Украины, по собственному желанию. Приказ № 34 от 30.12.1994 г.;

- доданих до архівної довідки Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 15.02.2022 р. № 239-Ф-11.1-21 наказів Орендного підприємства «ОВОЧІ-ФРУКТИ» № 7 від 28.03.1994 р. та Закритого акціонерного товариства Виробничо-комерційної фірми «ОВОЧІ і ФРУКТИ» № 34 від 30.12.1994 р.;

- архівної довідки Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 03.11.2021 р. № 2518-Ф-11.1-21, яка (далі мовою оригіналу документів): «Дана в том, что ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 работала на Одесском заводе «Кинап» фрезеровщиком цеха № 3 корпусного участка (таб. № 03782) и её зароботная плата за период работы с 09.1978 г. по 02.1983 г., за 05.1983 г. составила …» певні суми;

- довідки Державного навчального закладу «Одеський професійний ліцей морського транспорту» № 53 від 03.02.2022 р., наданої ОСОБА_3 про те, що вона дійсно навчалась у ТУ-8 м. Одеси, денне відділення, в період з 01.09.1976 р. по 15.07.1978 р. за спеціальністю фрезерувальник, зарахований згідно наказу № 44-к від 30.08.1976 р., відрахований згідно наказу № 80-к від 15.07.1978 р., довідка видана для пред`явлення в пенсійний фонд. Зазначена довідка надана з даними про реорганізацію та хронологією перейменувань «Міського професійно-технічного училища № 5», зокрема реорганізовано в ТУ № 8 в 1974 році, приєднано до ДПТНЗ «Одеський професійний ліцей морського транспорту»;

- листа відповідача від 10.12.2021 року «Про надання інформації», яким позивача повідомлено, що: позивач, як фізична особа-підприємець, зареєстрований в органах Пенсійного фонду України з 11.02.2003 по 02.06.2003 року; за період з 01.03.2003 по 30.04.2003 страхові внески сплачені;

- листа Головного управління ДПС в Одеській області від 09.09.2021 року на заяву позивача стосовно системи оподаткування;

- Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 03.09.2020 р. та № 5 від 03.09.2021 р.;

- Свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , у якому як мати зазначена ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду відповідачем надано копію пенсійної справи позивача (а.с.56-93), яка містить також Форму РС-право зі стажем для розрахунку права позивача на пенсію за віком (ЗУ № 1058) за зверненням останнього від 18.02.2022, згідно з яким стаж на право, всього: 16 років 9 місяців 22 дні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII); постановою Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 р. № 301 (далі Постанова № 301); Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі Порядок № 637); Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

І. Щодо позовних вимог в частині: визнати протиправними та скасувати рішення відповідача № 76 від 19.01.2022 р. слід зазначити таке.

Згідно зі змістом оскаржуваного рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 19 січня 2022 року № 76, його прийнято з таких підстав:

Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 12.01.2022.

Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років.

Вік заявника 60 років.

Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу від 21 року.

Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з січня 2027 року по 31 грудня 2027 року 15 років.

Страховий стаж особи становить 26 років 0 місяців 16 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- період роботи в ЗАТ «Овочі та фрукти» з 01.04.1994 по 14.11.1994, оскільки в записі трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки дата та місяць звільнення не відповідає даті та місяцю в наказі звільнення, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року;

- період навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси з 01.09.1976 по 15.07.1978, оскільки невідповідність періоду навчання в дипломі згідно записів українською та російською мовою.

Для зарахування до страхового стажу періоду роботи та періоду навчання необхідно надати уточнюючі довідки визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Заявник не працює з 11.02.2020 року.

Дата з якої матиме право на пенсійну виплату з 22.11.2024 року або при набутті необхідного страхового стажу роботи.

Враховуючи вищевикладене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Судом встановлено, що згідно з даними паспорту громадянина України позивача, НОМЕР_5 , зокрема, позивач ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Дата звернення позивача до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком 12.01.2022 року.

Отже, позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Так, відповідно до застосованого відповідачем в оскаржуваному рішенні законодавства, зокрема, згідно зі ст. 26 Закону № 1058-IV, зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

По-перше, щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси з 01.09.1976 по 15.07.1978, оскільки невідповідність періоду навчання в дипломі згідно записів українською та російською мовою, слід зазначити таке.

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання позивача в Технічному училищі № 8 м. Одеси відповідачем зазначено, що: на підтвердження навчання позивачем під час повторного звернення було надано довідку Державного навчального закладу «Одеський професійний ліцей морського транспорту» № 53 від 03.02.2022, якою підтверджено факт навчання позивача у період з 01.09.1976 по 15.07.1978; на підставі цієї довідки до страхового стажу позивача було зараховано період навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси у період з 01.09.1976 по 15.07.1978; таким чином, зазначений період не є спірним, а отже відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління зарахувати такий період до страхового стажу позивача.

Отже, згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідачем визнаються фактичні обставини справи, зокрема, щодо наявності підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси з 01.09.1976 по 15.07.1978.

З урахуванням наданих сторонами документів, наявних в матеріалах справи (зокрема, довідки Державного навчального закладу «Одеський професійний ліцей морського транспорту» № 53 від 03.02.2022 р. вищенаведеного змісту), у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Тому, згідно з ч. 1 ст. 78 КАС України, зазначені обставини, не підлягають доказуванню.

Разом з тим, суд не бере до уваги обґрунтування відповідача заперечень проти позовних вимог про те, що зазначений період не є спірним, а отже відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління зарахувати такий період до страхового стажу позивача, оскільки відповідачем:

- не зазначено доводів та не надано доказів на їх підтвердження щодо скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 19 січня 2022 року № 76 в частині незарахування до страхового стажу позивача періоду навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси з 01.09.1976 по 15.07.1978;

- не зазначено правових підстав для неврахування судом рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 19 січня 2022 року № 76 в частині незарахування до страхового стажу позивача періоду навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси з 01.09.1976 по 15.07.1978;

- у рішенні відповідача про відмову у призначенні пенсії від 23 березня 2022 року № 35 не зазначено, що його прийнято на заміну / тощо рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 19 січня 2022 року № 76 в частині незарахування до страхового стажу позивача періоду навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси з 01.09.1976 по 15.07.1978 тощо.

По-друге, щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи в ЗАТ «Овочі та фрукти» з 01.04.1994 по 14.11.1994, оскільки в записі трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки дата та місяць звільнення не відповідає даті та місяцю в наказі звільнення, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року, слід зазначити таке.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки позивача (із зазначенням ПІБ: ОСОБА_12 , ОСОБА_6 ), НОМЕР_3 , яка заповнена 22.07.1978 року, щодо спірного періоду роботи позивача зазначено/заповнено (мовою оригіналу), зокрема запис:

АП Овощи-фрукты:

№ 9: 01.04.1994 г.: Принята продавцом х.б. изд. пр. 7 28.03.94 г.;

№ 10: 14.ХІ.1994 г.: Уволена по ст. 38 КЗоТ Украины по собственному желанию пр. 34 30.ХІІ.94 г. Зазначений запис внесений із зазначенням посади особи, якою внесено запис, та містить підпис цієї особи та печатку підприємства.

Відповідно до наказу Закритого акціонерного товариства Виробничо-комерційної фірми «ОВОЧІ і ФРУКТИ» № 34 від 30 грудня 1994 р., далі мовою оригіналу, зокрема: «Уволить: … ОСОБА_9 , продавца хлебо-булочных изделий с 14 ноября 1994 г. по ст. 38 КЗоТ Украины, по собственному желанию. Основание: заявление ОСОБА_6 …».

З вищенаведеного вбачається, що встановлена відповідачем обставина, як підстава для прийняття оскаржуваного рішення, а саме, що щодо періоду роботи в ЗАТ «Овочі та фрукти» з 01.04.1994 по 14.11.1994 в записі трудової книжки НОМЕР_3 , дата та місяць звільнення не відповідає даті та місяцю в наказі звільнення, не відповідає вищенаведеному змісту трудової книжки позивача, НОМЕР_3 , та наказу Закритого акціонерного товариства Виробничо-комерційної фірми «ОВОЧІ і ФРУКТИ» № 34 від 30 грудня 1994 р. про звільнення позивача щодо дати та місяця звільнення позивача, відповідно, не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, в оскаржуваному рішенні не зазначено (не конкретизовано), яким саме вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року суперечать зазначені встановлені відповідачем обставини, а саме абзац, пункт, глава цієї Інструкції та/або їх зміст.

При цьому, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо загальних вимог до актів індивідуальної дії, викладеною у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 380/5383/21 та яка неодноразово викладена в інших постановах Верховного Суду (справи № 822/1817/18, № 821/1173/17, № 1940/1950/18, № 805/3956/18-а тощо).

Разом з цим також, згідно з п. 4 Постанови № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, відповідно до Постанови № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09.08.2019 у справі № 654/890/17 та від 12 вересня 2022 року у справі № 569/16691/16-а.

Відповідно, недотримання правил ведення трудової книжки не може бути підставою для не зарахування періоду роботи до страхового стажу особи.

На підставі встановлених судом обставин, вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та правових висновків Верховного Суду суд дійшов висновку, що позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та/або положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, обмежує позивача у законодавчо встановленому праві, покладаючи на нього надмірний тягар негативних наслідків спірних правовідносин за відсутності його вини.

ІІ. Щодо позовних вимог в частині: визнати протиправними та скасувати рішення відповідача № 35 від 23.03.2022 р. слід зазначити таке.

Згідно зі змістом оскаржуваного рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 23 березня 2022 року № 35, його прийнято з таких підстав:

Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 22.02.2022.

Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років.

Вік заявника 60 років.

Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу від 21 року.

Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з січня 2026 року по 31 грудня 2026 року 15 років.

Страховий стаж заявника становить 16 років 09 місяців 22 дні.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи з 01.04.1994 по 14.11.1994 року, оскільки відповідно довідки № 239-Ф-11.1-21 від 15.02.2022 року вказано ім`я ОСОБА_2 , що відповідає паспортним даним російської мови ОСОБА_2 ;

- не зараховано період роботи з 17.07.1978 по 03.08.198 рік, оскільки не можливо ідентифікувати печатку при звільненні, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року.

Для зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності необхідно надати уточнюючі довідки визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Заявник не працює з 12.02.2020 року.

Дата з якої матиме право на пенсійну виплату з 22.11.2026 року або при набутті необхідного страхового стажу роботи.

Враховуючи вищевикладене гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

По-перше, щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.04.1994 по 14.11.1994 року, оскільки відповідно довідки № 239-Ф-11.1-21 від 15.02.2022 року вказано ім`я ОСОБА_2 , що відповідає паспортним даним російської мови ОСОБА_2 , слід зазначити таке.

З встановлених судом обставин вбачається, що щодо періоду роботи з 01.04.1994 по 14.11.1994 року в оскаржуваних наказах відповідачем застосовано різні підстави (тобто змінена позиція відповідача щодо спірних правовідносин) для незарахування до страхового стажу позивача зазначеного періоду роботи, що дозволяє суду застосувати принцип «естопель», тобто принцип, який означає категоричне заперечення такої поведінки сторони в процесі, якою вона перекреслює те, що попередньо було нею визнано в цьому та/або іншому судовому процесі. Принцип «естопель», зокрема, застосовано в практиці Європейського суду з прав людини («Хохліч проти України», заява № 41707/98; «Рефаг парті зі (Партія добробуту) Туреччини та інші проти Туреччини, заяви №№ 41340/98, 41342/98, 41344/98 ), він підлягає застосуванню і українськими судами.

Крім того, згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п.п. 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Судом встановлено, зокрема, що відповідно до поданої позивачем відповідачу трудової книжки позивача, НОМЕР_3 , яка заповнена 22.07.1978 року, у ній зазначено ПІБ позивача мовою оригіналу: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ).

Також, відповідно до поданого позивачем паспорту громадянина України, НОМЕР_5 , зокрема, позивач ІНФОРМАЦІЯ_4 , ПІБ позивача на українській мові: ОСОБА_1 , на російській мові: ОСОБА_1 .

Отже, з встановлених судом обставин вбачається, зокрема, що:

- позивачем разом із заявою про призначення пенсії за віком був поданий основний за законодавством документ, що підтверджує стаж роботи, а саме трудова книжка;

- дані щодо імені позивача на російській мові, зазначені у поданій трудовій книжці позивача, відповідають даним щодо імені позивача на російській мові, зазначені у поданому паспорті громадянина України позивача.

Виходячи з наведеного, застосована відповідачем обставина-підстава прийняття оскаржуваного рішення, а саме відповідно довідки № 239-Ф-11.1-21 від 15.02.2022 року вказано ім`я ОСОБА_2 , що відповідає паспортним даним російської мови ОСОБА_2 , не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, та фактичним обставинам справи.

По-друге, щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 17.07.1978 по 03.08.198 рік, оскільки не можливо ідентифікувати печатку при звільненні, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року, слід зазначити таке.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача (із зазначенням ПІБ: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ), НОМЕР_3 , яка заповнена 22.07.1978 року, щодо спірного періоду роботи позивача зазначено/заповнено (мовою оригіналу), зокрема записи:

Одесский завод «Кинап»:

№ 2: 17.07.1978 г.: Принята в цех 05 фрезеровщиком 3 разряда Пр. № 266 от 14.07.78 г.;

№ 4: 03.08.1989 г.: Уволена по собственному желанию по уходу за детьми до 8-ми лет ст. 38 КЗоТ УССР Пр. 498 от 03.08.89 г. Зазначений запис внесений із зазначенням посади, прізвища та ініціалів особи, якою внесено запис, та містить підпис цієї особи та печатку підприємства, яка має нечіткий відбиток.

Разом з тим, дія Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року, вимогам якої, нібито, суперечать встановлені відповідачем обставини, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України (щодо дії нормативно-правових актів в часі), не регулює питання (не встановлює вимоги) щодо заповнення трудової книжки за період роботи з 17.07.1978 по 03.08.1989 рік.

Крім того, в оскаржуваному рішенні, також як й попередньому оскаржуваному рішенні, не зазначено (не конкретизовано), яким саме вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року суперечать зазначені встановлені відповідачем обставини, а саме абзац, пункт, глава цієї Інструкції та/або їх зміст.

Оцінку та висновки суду щодо вказаних обставин та щодо осіб, які за законодавством несуть відповідальність за порушення встановленого порядку, зокрема, ведення трудових книжок, надано вище.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до Додатку 1 до Порядку № 22-1 (пункт 1.1 розділу I) Заява про призначення/перерахунок пенсії / Розписка-повідомлення, зокрема у Розписці-повідомленні зазначається також Перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії:

№ з/пНазва документаСтрок подання документа (дата)Дата подання документаПідписи
ЗаявникаСпеціаліста
123456

Проте, як встановлено судом вище, відповідно до розписки-повідомлення, заява та документи позивача прийнято 18.02.2022 року і зареєстровано за № 1727, та у ній зазначений лише та виключно вищенаведений Перелік документів, доданих до заяви та не зазначено жодного документу, якого(-их) недостатньо для призначення пенсії.

З встановленого вбачається, що застосована відповідачем обставина-підстава прийняття оскаржуваного рішення, а саме не можливо ідентифікувати печатку при звільненні, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року, є необґрунтованою та безпідставною.

ІІІ. Щодо позовних вимог в частині: - зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу роботи позивача періоди: - роботи в ЗАТ «Овочі та фрукти» з 01.04.1994 р. по 14.11.1994 р., - навчання в Технічному училищі № 8 м. Одеси з 01.09.1976 р. по 15.07.1978 р., - роботи з 17.07.1978 р. по 03.08.1989 р. на Одеському заводі «Кінап»; - зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 21.11.2021 р. довічно, слід зазначити таке.

Зазначені вимоги є похідними вимогами зобов`язального характеру від основних (самостійних) вимог позивача про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у призначенні пенсії, щодо підстав прийняття яких судом здійснено висновки про їх необґрунтованість та безпідставність тощо.

При цьому судом враховано, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Судом встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_5 , вперше звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії 12.01.2022 року, тобто звернення за пенсією відбулось після досягнення позивачем пенсійного віку та не пізніше трьох місяців з дня досягнення позивачем пенсійного віку.

Відповідно, в даному випадку пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 22.11.2021 року, а не з 21.11.2021 року, як помилково зазначено позивачем.

Крім того, щодо похідної вимоги зобов`язального характеру у підкресленій частині: зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 21.11.2021 р. довічно, слід зазначити таке.

З встановлених судом обставин вбачається, що станом на момент розгляду та вирішення справи, пенсія позивачу за віком не призначена. При цьому позивачем не наведено жодних доводів та не надано доказів на їх підтвердження щодо порушення / реальності можливості порушення відповідачем вимог законодавства щодо виплати позивачу пенсії за віком після її призначення.

При цьому, частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З наведеного вбачається, що захисту в адміністративному судочинстві підлягають лише та виключно вже порушені права, свободи та інтереси позивача, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому. Відповідно, захист прав, свобод та інтересів на майбутнє, про який фактично заявлено у зазначеній вимозі позивача, не припустимий, тому вимоги позивача у вищезазначеній частині, є передчасними та не підлягають задоволенню.

При цьому, з урахуванням встановлених судом обставин та здійснених на їх підставі висновків, щодо необґрунтованості та безпідставності не зарахованого відповідачем страхового стажу позивача в обох рішеннях, у позивача наявний страховий стаж, передбачений ст. 26 Закону № 1058-IV, отже наявні підстави для зобов`язання відповідача : - зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1976 по 15.07.1978 та періоди роботи з 17.07.1978 по 03.08.1989 та з 01.04.1994 по 14.11.1994; - призначити позивачу пенсію за віком з 22.11.2021 року.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

При цьому, щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновків, що:

- оскаржувані позивачем рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії прийняті відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому вони є протиправними та підлягають скасуванню, відповідно позовні вимоги позивача у зазначеній частині підлягають задоволенню,

- похідні вимоги позивача зобов`язального характеру, підлягають задоволенню частково, з урахуванням встановлених судом обставин та вимог законодавства, яке регулює спірні правовідносини, щодо дати, з якої призначається пенсія за віком, тощо, а саме шляхом зобов`язання відповідача: - зарахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1976 по 15.07.1978 та періоди роботи з 17.07.1978 по 03.08.1989 та з 01.04.1994 по 14.11.1994; - призначити позивачу пенсію за віком з 22.11.2021 року,

- в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем до позовної заяви додано квитанції ID від 08.06.2022 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову разом в сумі 1984,80 грн. (а.с.13, 14)

Виходячи з вищенаведених висновків суду щодо заявлених позовних вимог, судом фактично задоволено дві основні вимоги позивача немайнового характеру та похідні від них вимоги зобов`язального характеру, в інший, ніж заявлено позивачем спосіб та обсязі.

Відповідно, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 р. № 383) до 30 червня 2023 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Справу розглянуто, рішення прийнято та складено також з урахуванням: часу періодичного навчання суддів; часу тимчасової непрацездатності головуючого судді; часу перебування головуючого судді у відпустці; фактичного часу забезпечення суду електроенергією; часу повітряних тривог; часу перевірки повідомлень про мінування будівлі суду; статей 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»; законів України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», якими затверджено Укази Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 22.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023; рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 159, 241-246, 250, 255, 258, 262, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012; ідентифікаційний код юридичної особи: 20987385) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії від 19 січня 2022 року № 76 та від 23 березня 2022 року № 35.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1976 по 15.07.1978 та періоди роботи з 17.07.1978 по 03.08.1989 та з 01.04.1994 по 14.11.1994.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 22.11.2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова