Справа № 560/823/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2023-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/823/23
РІШЕННЯ

іменем України

25 травня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення тридцять третьої позачергової сесії Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області № 5-33/2023 від 09.01.2023 року "Про створення тимчасової контрольної комісії Старосинявської селищної ради щодо перевірки діяльності КНП "Старосинявського ЦПМСД".

Ухвалами від 19.01.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову та відкрив провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження .

Ухвалою від 26.04.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову.

В обгрунтування позовних вимог позивача вказує, що рішенням тридцять третьої позачергової сесії Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області № 5-33/2023 від 09.01.2023 "Про створення тимчасової контрольної комісії Старосинявської селищної ради щодо перевірки діяльності КНП "Старосинявського ЦПМСД" зокрема, створена тимчасова контрольна комісія Старосинявської селищної ради щодо перевірки діяльності КНП «Старосинявського ЦПМСД», та на час роботи цієї комісії позивачка тимчасово відсторонена від виконання обов`язків керівника. Вважає рішення є незаконним, таким, що ухвалене з грубим порушенням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР і статті 59 закону України "Про доступ до публічної інформації" і Регламенту Старосинявської селищної ради VШ скликання, затвердженого рішенням шостої чергової сесії восьмого скликання № 4-6/2021 від 26.02.2021, а також права позивача на працю. Просить позовні вимоги задовольнити з підстав, визначених у позовній заяві.

У відзиві на позов відповідач вказує, що згідно з частиною 10 статті 9 Закону України від 12.05.2015 №389-УІІІ «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389) у період дії воєнного стану акти органів місцевого самоврядування, а також їх посадових осіб не потребують оприлюднення. Вважає безпідставним посилання позивачкою на частину 9 статі 46 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», яка не регулює спірні правовідносини. Зазначає, що рішення про призначення позивачки на посаду керівника здійснювалось розпорядженням селищного голови. Розпорядження про відсторонення позивачки від виконання обов`язків селищним головою Старосинявської селищної ради не приймалось. Просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив позивачка зазначила, шр неоприлюднення проекту рішення тридцять третьої позачергової сесії Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області «Про створення тимчасової контрольної комісії Старосинявської селищної ради щодо перевірки діяльності КНП «Старосинявського ЦПМСД» суперечить не лише вимогам частини 4 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а й вимогам п. 4.4. ст. 4, п. 29.2., 29.3, п. 29.12. ст. 29 Регламенту Старосинявської селищної ради VIII скликання. Проєкт вказаного рішення не був належним чином оформлений відповідно до Регламенту Старосинявської селищної ради, а тому його прийняття сесією селищної ради суперечило п. 25.3. ст. 25 Регламенту. У розпорядженні селищного голови № 12/2023-р від 06.01.2023 про скликання позачергової сесії Старосинявської селищної ради не зазначено, в чому полягає винятковість обставин, за яких позачергова сесія селищної ради має бути скликана невідкладно, а не протягом двох тижнів. Відповідно до протоколу № 33 пленарного засідання тридцять третьої позачергової сесії Старосинявської селищної ради від 09.01.2023 секретар селищної ради Лакуста С.В. повідомила депутатів про відсутність підстав для скликання позачергової сесії ради та неправомірність будь-яких рішень, які будуть прийняті на такій сесії. Зауважила, що питання про звіт керівника КНП «Старосинявський ЦПМСД» про результати діяльності за рік - це питання чергової сесії, а не позачергової. Позивачка вказує також, при прийнятті оскаржуваного рішення про створення тимчасової контрольної комісії рада вийшла за межі наданих їй законодавством України повноважень. Зазначає також, що поданий відповідачем відзив повністю підтверджує той факт, що оскаржуване позивачем рішення в частині відсторонення її як керівника КНП «Старосинявський ЦПМСД» від виконання обов`язків є незаконним та безпідставним, а Старосинявська селищна рада при прийнятті такого рішення перевищила надані їй законом повноваження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивачка - ОСОБА_1 розпорядженням селищного голови № 76-рк від 31.10.2018 призначена на посаду керівника Комунального некомерційного підприємства «Старосинявський центр первинної медико-санітарної допомоги».

09.01.2021 Старосинявська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області прийняла рішення № 5-33/2023 "Про створення тимчасової контрольної комісії Старосинявської селищної ради щодо перевірки діяльності КНП "Старосинявського ЦПМСД", яким, зокрема:

створила тимчасову контрольну комісію Старосинявської селищної рада щодо перевірки діяльності КНП «Старосинявського ЦПМСД, основним завданням якої є здійснення контролю за діяльністю КЕШ «Старосинявського ЦПМСД (підпункти 1.1 1.4 рішення);

на час роботи тимчасової контрольної комісії тимчасово відсторонила керівника КНП «Старосинявського ЦПМСД» від виконання обов`язків (підпункт 1.5 рішення);

зобов`язала КНП «Старосинявського ЦПМСД» надати доступ тимчасовій контрольній комісії Старосинявської селищної ради щодо перевірки діяльності КНП «Старосинявського ЦПМСД» до усіх документів, що стосуються КНП «Старосинявського ЦПМСД», а саме відображеної та задокументованої будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформації, що була отримана або створена в процесі виконання своїх обов`язків, або яка знаходиться у володінні КНП «Старосинявського ЦПМСД».

Вважаючи зазначене рішення незаконним, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97).

За змістом частини 1 статті 10 Закону №280/97 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону №280/97 передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 26 Закону №280/97 виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій.

За змістом частини 1 статті 48 Закону №280/97 тимчасові контрольні комісії ради є органами ради, які обираються з числа її депутатів для здійснення контролю з конкретно визначених радою питань, що належать до повноважень місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15 Регламенту Старосинявської селищної ради VIII скликання, затвердженого рішенням Старосинявської селищної ради восьмого скликання від 26.02 2021 № 4-6/2021, робочими органами Старосинявської селещної ради є постійні депутатські комісії, тимчасові контрольні комісії, робочі групи. Порядок формування і роботи постійних і тимчасових контрольних комісій Старосинявської селищної ради визначено в цьому регламенті.

Пунктом 22.1 статті 22 Регламенту передбачено, що тимчасові контрольні комісії є органами ради, що створюються для контролю з конкретно визначених радою питань, що належать до повноважень місцевого самоврядування.

Отже, у рішенні про створення тимчасової контрольної комісії міська рада зобов`язана визначити вичерпний перелік питань, щодо яких здійснюватиметься тимчасовий контроль. При цьому, вирішення цих питань належить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо управління комунальною власністю визначені статтею 29 Закону №280/97.

Вказаною нормою до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесені:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад;

2) встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад;

3) заслуховування звітів про роботу керівників підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад;

4) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна;

б) делеговане повноваження:

погодження в установленому порядку кандидатур для призначення на посаду керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на відповідній території, які перебувають у державній власності, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".

Статтею 17 Закону №280/97 передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 7.1 розділу 7 Статуту «Комунального некомерційного підприємства «Старосинявський центр первинної медико-санітарної допомоги», затвердженого рішенням сесії Старосинявської селищної ради від 09.06.2022р. № 83-22/2022, управління підприємством здійснює відповідно до цього Статуту на основі поєднання прав засновника і трудового колективу.

За змістом пункту 7.4 розділу 7 Статуту засновник (власник):

визначає головні напрямки діяльності Підприємства, затверджує плани діяльності та звіти про його виконання;

затверджує статут Підприємства та зміни до нього;

затверджує фінансовий план Підприємства та контролює його виконання;

укладає і розриває контракт з Директором Підприємства та здійснює контроль за його виконанням;

погоджує Підприємству договори про спільну діяльність за якими використовується

нерухоме майно, що перебуває в його оперативному управлінні, кредитні договори та договори застави; :

здійснює контроль за ефективністю використання майна, що є власністю Старосинявської громади та закріплене за Підприємством на праві оперативного управління.

приймає рішення про реорганізацію та ліквідацію Підприємства, призиває ліквідаційну комісію, комісію з припинення, затверджує ліквідаційний баланс.

укладає з Підприємством договори про надання медичного обслуговування за рахунок коштів місцевого бюджету.

Пунктом 10.3 розділу 10 Статуту передбачено, що контроль за фінансово-господарською діяльністю підприємства та цільовим використанням майна здійснюють відповідні державні органи в межах їх повноважень та встановленого законодавством України порядку.

Отже, з урахуванням приписів статті 17 Закону №280/97 та положень Статуту Комунального некомерційного підприємства «Старосинявський центр первинної медико-санітарної допомоги», контроль діяльності зазначеного комунального підприємства здійснюється органом місцевого самоврядування, в тому числі шляхом створення тимчасової контрольної комісії, лише в межах питань, передбачених пунктом 7.4 розділу 7 Статуту. Натомість, повноваження щодо контролю за фінансово-господарською діяльністю підприємства та цільовим використанням майна, покладені на відповідні державні органи в межах їх повноважень.

Тому, створення спірним рішенням від 09.01.2021 № 5-33/2023 тимчасової контрольної комісії основним завданням якої є здійснення контролю за діяльністю КЕШ «Старосинявського ЦПМСД» з наданням їй доступу до усіх документів - відображеної та задокументованої будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформації, що була отримана або створена в процесі виконання своїх обов`язків, або яка знаходиться у володінні КНП «Старосинявського ЦПМСД», суперечить вимогам Закону №280/97 та Статуту.

Частиною третьою статті 24 Закону N 280/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону №280/97 представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з пунктом 10 частини 4 статті 42 Закону №280/97 селищний голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".

Законом №280/97 не передбачене відсторонення від виконання обов`язків керівників підприємств, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Підстави відсторонення працівників та керівників підприємств, установ та організацій від роботи передбачені статтею 46 Кодексу законів про працю України. Згідно з цією нормою відсторонення працівників від роботи роботодавцем допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відсторонення від роботи керівників підприємств, установ та організацій військовим командуванням допускається у випадках, визначених Законом України "Про правовий режим воєнного стану".

Отже, в період воєнного стану повноваження щодо відсторонення керівників комунальних підприємств від виконання обов`язків покладені на військове командування.

Водночас ані Законом №280/97, ані Законом України "Про правовий режим воєнного стану" не передбачені повноваження сільської, селищної, міської ради щодо регулювання трудових відносин з керівником комунального підприємства, в тому числі і відсторонення його від виконання обов`язків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, рішення тридцять № 5-33/2023 від 09.01.2023 року "Про створення тимчасової контрольної комісії Старосинявської селищної ради щодо перевірки діяльності КНП "Старосинявського ЦПМСД", прийняте відповідачем з перевищенням повноважень, наданих Законом №280/97.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач не довів правомірність рішення № 5-33/2023 від 09.01.2023 року "Про створення тимчасової контрольної комісії Старосинявської селищної ради щодо перевірки діяльності КНП "Старосинявського ЦПМСД". Тому, позов про визнання його протиправним та скасування необхідно задовольнити.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Статтею 132 КАС встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

До суду надійшло клопотання від Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, у якій відповідач просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката. Представник вказує на незначну складність справи, тому попереднє консультування не потребувало від адвоката великого затрату часу, оскільки для визначення позиції потрібно було опрацювати Регламент селищної ради, статут комунального підприємства, контракт, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та переглянути рішення Європейського суду з прав людини. Написання та подання до суду заяви про забезпечення позову та позову не потребували вагомої кількості витраченого часу, тому розмір 12500,00 грн є неспівмірним та необґрунтованим.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка в силу приписів частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовується судами як джерело права, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України".

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

Витрат на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року (справа №810/1502/18), від 30 квітня 2020 року (справа №826/4466/18), від 29 січня 2021 року (справа № 808/1436/18).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Водночас, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

До заяви про включення до складу судових витрат у справі витрат на професійну правничу допомогу представник позивачки надав договір про надання правової допомоги від 11.01.2023, акт про надання правової допомоги від 15.03.2023, розрахункову квитанцію серії АААА № 000014 від 17.03.2023 на суму 20000,00 грн.

Згідно з пунктом 3.1 договору від 11.01.2023 вартість послуг визначається у актах про надання правової допомоги.

Відповідно до акту від 15.03.2023 адвокат надав позивачу наступні послуги: попереднє консультування замовника щодо правового регулювання спірних відносин, розробка правової позиції щодо захисту інтересів замовника в суді 2500,00 грн; підготовка та подання до суду заяви про забезпечення позову (шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення селищної ради) та позовної заяви за позовом замовника до Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення сесії селищної ради 12500,00 грн; складання та подання до суду першої інстанції відповіді на відзив Старосинявської селищної ради Хмельницького району - 5000 грн.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У пункті 269 рішення в цій справі Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена, та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та доведеності понесених витрат.

Оцінюючи подані документи, якими обґрунтовано реальність надання послуг, суд дійшов висновку, що надані послуги, зазначені в акті від 15.03.2023 є неспівмірними з розглядом цієї справи.

При цьому суд враховує, процес підготовки позовної заяви включає в себе і ряд інших супутніх послуг, зокрема визначення правової позиції щодо захисту інтересів замовника в суді.

Розподілу судових витрат підлягають лише ті витрати, що безпосередньо стосуються судової справи та її предмета, а тому, попереднє консультування замовника щодо правового регулювання спірних відносин не стосується розгляду конкретної судової справи.

У додатковій постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18 зазначено, що у будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань у касаційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. В свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання, яким потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця. Участь одного адвоката при розгляді справи в судах всіх інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення. Таким чином, враховуючи, що правова позиція представника позивача у судах всіх інстанцій не змінювалась, об`єктивна необхідність для професійного досвідченого адвоката, який надав правову допомогу позивачу в судах попередніх інстанцій, втретє вивчати додаткові джерела права та судову практику зі спірних питань була відсутня, оскільки такий представник не міг не бути обізнаним із позицією відповідача, законодавством, яким регулюється спір у справі, документами й доводи, якими відповідач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини, а отже підготовка цієї справи в суді касаційної інстанції не вимагала великого обсягу аналітичної й технічної роботи, - з огляду на що розмір таких витрат також підлягає зменшенню.

В акті від 15.03.2023 про надання правової допомоги не конкретизований витрачений часу щодо кожної, з наведених в акті, послуг.

Зокрема послуги (виконана робота) викладені в узагальненій формі, не неконкретизовані та не містять детального опису робіт виконаних адвокатом із зазначенням кількості часу, витраченого на здійснення відповідних дій.

В цілому суд не оспорює права сторін самостійно визначати вартість послуг правової допомоги, однак у цьому випадку не може вважати, що при встановленні розміру гонорару в сумі 20000 грн, зазначені в акті від 15.03.2023 витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є співмірним зі складністю справи.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, а саме: виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз тощо); кількості учасників у справі; виходячи з фактично витраченого представником позивача часу, суд вважає розмір вартості наданих послуг визначених в актах неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, та, відповідно, вимоги про відшкодування 20000,00 грн як витрат на правничу допомогу - необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд вважає співмірними зі складністю справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Отже, у зв`язку із задоволенням позовних вимог на користь позивачки необхідно стягнути 1073,60 грн судового збору та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення тридцять третьої позачергової сесії Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області № 5-33/2023 від 09.01.2023 року "Про створення тимчасової контрольної комісії Старосинявської селищної ради щодо перевірки діяльності КНП "Старосинявського ЦПМСД".

Стягнути на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
Відповідач:Старосинявська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області (вул. І.Франка,8,Стара Синява,Хмельницька область,31400 04402824)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук