Справа № 500/1007/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1007/23

23 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Побурко В.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо надання відмови у здійсненні виплати грошового забезпечення позивачу, як особі, яка перебувала на утриманні солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти, протиправними, зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , як особі, яка перебувала на утриманні солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти, починаючи з 22.06.2022, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 14.10.2022, будучи єдиним членом сім`ї солдата ОСОБА_2 та особою, яка перебувала на його утриманні, позивач звернулася з відповідною заявою та документами про виплату грошового забезпечення військовослужбовця зниклого безвісти до військової частини НОМЕР_1 . Натомість, 22.10.2022 року тимчасово виконуючим обов`язки командира Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 позивачу була надана відмова у здійсненні виплати у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 як сестра зниклого безвісти військовослужбовця не належить до осіб, визначених п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Постановою Кабінету Міністрі України від 30.11.2016 №884. Дане рішення Військової частини НОМЕР_1 позивач вважає протиправним, оскільки, на думку позивача, при прийнятті рішення про відмову у виплаті ОСОБА_1 сум грошового забезпечення її брата, солдата ОСОБА_2 , який зник безвісти, командиром Військової частини НОМЕР_1 не було враховано той факт, що позивач перебувала на утриманні в свого брата, регулярно отримувала від нього грошову та матеріальну допомогу.

Ухвалою суду від 29.03.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, у такий спосіб: 1) подати до суду докази, що ОСОБА_1 є сестрою зниклого безвісти військовослужбовця - солдата ОСОБА_2 , подавши відповідні документи; 2) подати до суду докази перебування ОСОБА_1 на утриманні зниклого безвісти військовослужбовця - солдата ОСОБА_2 , подавши відповідні документи.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 20.04.2023 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 10.04.2023 постановлено судове засідання у справі №500/1007/23, призначене на 20.04.2023 о 10:00 год. провести в режимі відеоконференції.

20.04.2023 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції оголошено перерву до 03.05.2023 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 20.04.2023 постановлено судове засідання у справі №500/1007/23, призначене на 03.05.2023 о 10:00 год. провести в режимі відеоконференції.

20.04.2023 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції оголошено перерву до 15.05.2023 о 10:00 год.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що з документів, що подано позивачем разом із заявою №7840, що зареєстрована Військовою частиною НОМЕР_1 від 14.10.2022 року, не встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на утриманні брата військовослужбовця ОСОБА_2 . Просить врахувати, що 22.10.2022 тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 була надана відмова за № 9612 вих. від 22.10.2022 у здійсненні виплати грошового забезпечення у зв`язку з тим, що «сестра» як член сім`ї не входить в перелік осіб, визначених у п.7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 року.

Ухвалою суду від 09.05.2023 постановлено судове засідання у справі №500/1007/23, призначене на 15.05.2023 о 10:00 год. провести в режимі відеоконференції.

15.05.2023 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції оголошено перерву до 23.05.2023 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 17.05.2023 постановлено судове засідання у справі №500/1007/23, призначене на 23.05.2023 о 10:00 год. провести в режимі відеоконференції.

23.05.2023 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причин неприбуття суду не повідомив.

Судом встановлено, що14.10.2022 ОСОБА_1 звернулася з письмовою заявою до тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу- першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 , у якій як сестра зниклого безвісти солдата ОСОБА_2 , просила здійснити їй виплату грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884.

Листом за №9612вих. від 22.10.2022 відповідач відмовив у заяві ОСОБА_1 , оскільки сестра не входить в перелік осіб, що передбачений пунктом 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 року.

Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі

Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною першою 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до частин другої - четвертої статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону № 2011-XII, за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації.

Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

07.06.2018 наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділ ХХХ Порядку № 260).

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (надалі - Порядок № 884).

Під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Відповідно до пункту 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

Як слідує з матеріалів справи, на адресу позивача від Другого відділу Чортківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшло сповіщення за №2/4965 від 30.06.2022 про те, що її брат, солдат ОСОБА_2 , 1990 р.н., 22.06.2022 під час бойового зіткнення та артилерійського обстрілу, зник безвісти.

Після цього, 07.10.2022, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила здійснити виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначивши про те, що вона є сестрою заступника командира бойової машини-навідник-оператор 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , який зник безвісти під час бойового зіткнення та артилерійського обстрілу 22.06.2022. При цьому ОСОБА_1 не зазначала, що вона перебуває на утриманні солдата ОСОБА_2 , а лише стверджувала, що є сестрою. Також, жодних документів, які б підтверджували перебування у родинних стосунках з ОСОБА_2 ОСОБА_1 не надала.

На дану заяву відповідач надіслав відмову, оформлену листом за №9612вих. від 22.10.2022, мотивуючи тим, що сестра не входить в перелік осіб, що передбачений пунктом 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 року.

Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом та оскаржуючи дії відповідача, позивач, зазначила, крім підстави, що вона є сестрою ОСОБА_2 , підставу, яка не була зазначена нею при зверненні до військової частини НОМЕР_1 , а саме те, що вона перебувала на утриманні ОСОБА_2 .

Приймаючи рішення по суті, суд зазначає наступне.

Проаналізувавши норми Порядку №884, суд встановив, що у коло осіб, які мають право на виплату грошового забезпечення не включено сестру військовослужбовця, а тому суд погоджується із доводами відповідача, які викладені у спірній відмові.

Щодо твердження позивача про те, що вона є сестрою солдата ОСОБА_2 , слід зазначити, про те, що у позивача відсутнє Свідоцтво про народження, так як воно було втрачене, а відновити його вона не може, так як народилася в росії с.ушаки тосненського району ленінградської області. Відповідно, позивач не може довести ту обставину, що солдат ОСОБА_2 є її рідним братом.

Також, судом не беруться до уваги довідки Скала-Подільської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 27.07.2022 за №214, №213, оскільки дані довідки не можуть бути достатньою та безспірною підставою для підтвердження родинних (брат та сестра) стосунків позивача з ОСОБА_2 .

Доводи позивача про те, що вона перебуває на утриманні ОСОБА_2 спростовуються Договорами найму (оренди) нерухомого майна, оскільки відповідно до них, ОСОБА_2 не проживав з ОСОБА_1 ( дані договори укладені для проживання однієї дорослої людини та дитини). При цьому, реєстрація як позивача, так і ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 не підтверджують спільне проживання.

Також, на думку суду, не підтверджує спільне проживання та перебування на утриманні позивачки, наявність земельної ділянки у розмірі 0,48 га, яка належить ОСОБА_2 ( згідно Довідки Старости с.Турильче від 28.12.2022), оскільки дана земельна ділянка здана ОСОБА_2 в оренду ТзОВ "Мрія-Фармінг Тернопіль".

Будь-яких інших доводів щодо спільного проживання, а також ведення спільного господарства між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позивачем суду не подано та судом не здобуто.

Доказів щодо перебування на утриманні солдата ОСОБА_2 . ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина, позивачем суду не подано, а також судом не здобуто.

При цьому, суд зазначає, що неповнолітній син ОСОБА_1 перебуває виключно на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, Договорами найму (оренди) нерухомого майна, Довідкою Скла-Подільської селищної ради вих. №340 від 28.12.2022, у якій зазначено, що неповнолітній ОСОБА_5 перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 , відповідно, у зв`язку із цим, суд не приймає до уваги довідки про стан здоров`я неповнолітнього ОСОБА_5 та його лікування.

Поряд з цим, суд приймає до уваги твердження позивача про те, що вона є працевлаштованою особою, і на момент розгляду справи по суті працює на умовах випробувального терміну у клініці Паліоцентр, м. Київ, вул. Середня-Київська, 20. Крім цього, з 03.12.2021 по 04.05.2023 позивач працювала на посаді комірника сектору СП "Оптіма-Фарм, ЛТД", що підтверджує її самостійні доходи, а в сукупності, на переконання суду, спростовує твердження позивача про знаходження позивачки на утриманні ОСОБА_2 .

Крім цього, вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що статус ОСОБА_2 було змінено із "зниклого безвісти" на "особу, яка перебуває у полоні".

При цьому слід зазначити, що факт позбавлення особистої свободи ОСОБА_2 внаслідок агресії російської федерації, тобто перебування у полоні, станом на день постановлення рішення, остаточно не підтверджений у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей."

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що позивачем не доведено її перебування на утриманні у солдата ОСОБА_2 , а також те, що позивачка зверталася до військової частини як сестра солдата Дробика, оцінюючи дії відповідача на відповідність вимогам ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, приймаючи спірне рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення військовослужбовця, зниклого безвісти, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Крім цього, суд зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись до військової частини, до проходив службу ОСОБА_2 повторно на загальних підставах, подавши відповідні документи, які визначені Порядку №884 при підтвердженні перебування у полоні солдата ОСОБА_2 .

Вирішуючи спір по суті, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Отже, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Копію рішення надіслати відповідачу

Повне судове рішення складено та підписано 26 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач- ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач- Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (місцезнаходження: АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.