Справа № 200/1609/23
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року Справа№200/1609/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника, адвоката Варбана Олександра Валентиновича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати Рішення відповідача від 29 березня 2023 року № 65 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визнати незаконним та скасувати;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22 березня 2023 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 1 липня 1992 року по 8 серпня 1994 року на посаді «водія, зайнятого в технологічному процесі тяжких та шкідливих виробництв» в Дзержинському АТП № 11478, з 17 лютого 1994 року по 31 грудня 2001 року на посаді «водія, який виконував роботи по транспортуванню гірської маси в технологічному процесі» в Відокремленому підрозділі «Автобаза» Державного підприємства «Торецьквугілля», з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року на посаді «електрозварювальника» в ПМК ст. Єрунаково Тресту «Єрунаківшахтобуд», а також періоду строкової військової служби з 11 листопада 1986 року по 21 листопада 1988 року та періоду навчання в СПТУ № 89 м. Артемове Донецької області з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року за спеціальністю «електрогазозварювальник» та до страхового стажу період роботи з 1 січня 2022 року по 31 липня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

У зв`язку з досягненням пенсійного віку (55 років) позивачем 22 березня 2023 року було подано до органів Пенсійного фонду України заяву про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої було додано всі необхідні для призначення пенсії документи.

29 березня 2023 року відповідачем було прийнято рішення № 65 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яке мотивоване тим, що позивач не має достатнього пільгового стажу за Списком № 2.

Також відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача період його роботи з 1 січня 2022 року по 31 липня 2022 року у зв`язку із несплатою підприємством страхових внесків до Пенсійного фонду.

Позивач вважає зазначене рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню (а.с. 1-6).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 22 березня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.

Станом на час звернення із даною заявою вік ОСОБА_1 становив 54 роки 11 місяців 22 дні.

Згідно ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 2 п. 2.1 роз. ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 передбачено, що документом, що підтверджує стаж роботи за період роботи, починаючи з 1 січня 2004 року, є довідка з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах […].

Працівники, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами 1 і 5 - 23 цього пункту відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього закону: чоловікам на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

До пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 згідно наданих документів про стаж та індивідуальних відомостей про застраховану особу враховано періоди: з 1 січня 2002 року по 30 червня 2003 року, з 1 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року, з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року, з 1 січня 2005 року по 30 квітня 2005 року, з 1 травня 2005 року по 31 липня 2005 року, з 1 листопада 2005 року по 31 грудня 2007 року, з 19 січня 2018 року по 31 грудня 2021 року.

При цьому до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не враховано:

- період роботи позивача з 17 лютого 1994 року по 31 грудня 2001 року у ВП «Автобаза» ДП «Торецьквугілля» згідно довідки, оскільки довідка не відповідає додатку № 5 до Порядку № 637, не містить кутового штампу, номеру та дати, в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про спеціальний стаж, а трудова книжка не містить всієї необхідної інформації для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (не містить інформацію про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи, відпустки без збереження заробітної плати);

- період роботи позивача з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року на ПМК ст. ОСОБА_2 у зв`язку із відсутністю довідки згідно додатку № 5, а трудова книжка не містить всієї необхідної інформації для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах (не містить інформацію про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи, відпустки без збереження заробітної плати);

- час навчання позивача з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року у СПТУ № 89 за професією «електрогазозварник четвертого розряду» у зв`язку із тим, що відсутні документальне підтвердження працевлаштування за набутою пільговою професією за Списком № 2 впродовж трьох місяців (з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року на ПМК ст. Єрунаково);

- період роботи позивача з 23 грудня 1988 року по 8 лютого 1994 року у Дзержинському АТП у зв`язку із відсутністю довідки згідно додатку № 5, а трудова книжка не містить всієї необхідної інформації для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах (не містить інформацію про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи, відпустки без збереження заробітної плати);

- час проходження позивачем строкової військової служби з 11 листопада 1986 року по 21 листопада 1988 року у зв`язку із відсутністю документального підтвердження, що на час призову на службу працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім цього до страхового і пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 не враховано період з 1 січня 2022 року по 31 липня 2022 року у зв`язку із відсутністю сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та у зв`язку із тим, що згідно довідки № 11-05 від 6 лютого 2023 року, виданої Філією «Збагачувальна фабрика «Щербинівська», з 13 квітня 2022 року по 20 травня 2022 року та з 16 липня 2022 року по 6 лютого 2023 року призупинено дію трудового договору і позивач не виконував роботи, передбачені Списком № 2.

Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення становить 38 років 1 місяців 22 дні, стаж роботи за Списком № 2 становить 9 років 8 місяців 13 днів за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи наведене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 29 березня 2023 року було прийнято рішення № 65 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2 (12 років 6 місяців) та недосягненням віку 55 років.

Выдповыдач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову позивачу в повному обсязі (а.с. 49-51).

Ухвалою суду від 24 квітня 2022 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи; зобов`язано відповідача надати суду додаткові докази по справі (а.с. 44-45).

9 травня 2023 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі (а.с. 48-75).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_1 від 27 серпня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 7-11, 55-58).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади (а.с. 76).

Як встановлено судом, 22 березня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ВОГ № 2 м. Слов`янськ) із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав: паспорт НОМЕР_1 , довідку про РНОКПП, військовий квіток серії НОМЕР_3 , диплом № НОМЕР_4 , трудову книжку серії НОМЕР_5 , довідку 11-05, дві довідки б/н, копії наказів про проведення атестації робочих місць №№ 29, 336, 11-БД, 14/БД, 43-БД, 131 (а.с. 53-67, 7-17, 20, 23-33).

Згідно відмітки на заяві про призначення пенсії, працівниками пенсійного органу, які приймали заяву, було повідомлено позивачу про те, що довідки, надані разом із заявою, не відповідають встановленому зразку (а.с. 53).

Разом із цим у розписці-повідомленні не зазначено перелік документів, які необхідно додатково надати (в тому числі не зазначено про необхідність надати нові довідки) (а.с. 54).

Як вбачається з трудової книжки серія НОМЕР_6 , диплому № НОМЕР_4 та військового квітка НОМЕР_3 , копії яких наявні в матеріалах справи, протягом спірних періодів позивач:

- з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року навчався в СПТУ № 89 м. Артемове Донецької області та здобув кваліфікацію електрогазозварника 4 розряду;

- з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року працював в ПМК ст. Ерунаково Треста «Ерунаковошахтострой» (рос.) електрозварником 4 розряду (звільнений у зв`язку із призовом в Радянську армію) (записи №№ 1-2);

- з 11 листопада 1986 року по 21 листопада 1988 року проходив службу в рядах Радянської армії (запис № 3);

- з 23 грудня 1988 року по 8 лютого 1994 року працював в Дзержинському АТП № 11478 водієм 3 та 2 класу (записи №№ 4-6);

- з 17 лютого 1994 року по 9 січня 2018 року працював у ВП «Автобаза» ДП «Дзержинськвугілля» водієм по транспортуванню гірської маси (з 3 червня 2009 року на підставі Державного класифікатора ДК003 переведений водієм автотранспортних засобів 1 класу) (з січня 2005 року ВП «Автобаза» ДП «Дзержинськвугілля» внаслідок реорганізації ДП «Дзержинськвугілля» перетворилось на «Дзержинську автобазу» - виробничий структурний підрозділ ДП «Донецька вугільна коксова компанія»; з 18 серпня 2016 року ДП «Дзержинськвугілля» перенайменовано у ДП «Торецьквугілля» (записи №№ 7-16);

- з 19 січня 2018 року по час звернення із заявою про призначення пенсії працював в Філії «Збагачувальна Фабрика «Щербинівська» ТОВ «Донінтервугілля» водієм автотранспортних засобів (КрАЗу) 1 класу (запис № 17) (а.с. 12-17, 59-63).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 6 лютого 2023 року № 11-05, виданої філією «Збагачувальна Фабрика «Щербинівська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля», позивач у період з 24 січня 2018 року по теперішній час (5 років 1 місяць) працює водієм автомобілів (КрАЗу), зайнятим вивезенням шламу, породи та відходів збагачення і брикетування, що передбачена Списком № 2 розділ 2 постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року; вказано, що довідка видана на підставі особової картки ф.П-2, особового рахунку № НОМЕР_7 ; в додаткових відомостях зазначено, що з 13 квітня 2022 року по 20 травня 2022 року та з 16 липня 2022 року по теперішній час призупинено дію трудового договору згідно ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-ІХ; також зазначено, що у період з 19 січня 2018 року по 23 січня 2018 року позивач навчався в УКК з оплатою по тарифній ставці 1 розряду (а.с. 20, 67).

Відповідно до довідки (б/н та б/д), виданої Відкритим акціонерним товариством «Дзержинське автотранспортне підприємство», позивач у період з 1 липня 1992 року по 8 лютого 1994 року працював на вантажних автомобілях (КрАЗ-256 Б, вантажопідйомністю 8 і більше тон), зайнятих в технологічному процесі важких та шкідливих виробництв, зокрема з вивозу породи, ЦОФ «Дзержинська»; у довідці наведені кількість відпрацьованих днів по місяцях; зазначено, що довідки видана на підставі розрахункових листів нарахування заробітної плати, табелю обліку робочого часу (а.с. 23).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів (б/н та б/д), виданої Державним підприємством «Торецьквугілля», позивач у період з 17 лютого 1994 року по 9 січня 2018 року виконував роботи по транспортуванню гірської маси в технологічному процесі, що передбачено Списком 2 розділ 1 підрозділ 1 позиція. 1.1а; у довідці наведені кількість днів по місяцях, в які позивач був задіяний у технологічному процесі по транспортуванню гірської маси; вказано, що довідка видана на підставі особової картки № 132, особового рахунку № 132, табелю виходів, наказів № 9/к від 16 лютого 1994 року, № 3/к від 9 січня 2018 року; також в довідки вказано, що атестація робочих місць проводилась відповідно до наказів № 11/БД від 7 квітня 1993 року, № 43/БД від 1 вересня 1999 року, № 14/БД від 1 жовтня 2004 року, № 131 від 29 вересня 2009 року (а.с. 24, 66).

Відповідно до наказу по Дзержинській автобазі Виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» від 7 квітня 1993 року № 11/БД, робота водіїв автомобілів, зайнятих транспортуванням гірської маси в технологічному процесі атестована за Списком № 2 (постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442) (а.с. 26).

Згідно наказу по Автобазі Виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» від 1 вересня 1999 року № 43/БД, робота водіїв автомобілів, зайнятих транспортуванням гірської маси в технологічному процесі атестована за Списком № 2 (постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442) (а.с. 27).

Відповідно до наказу по відокремленому підрозділу «Автобаза» ДП «Дзержинськвугілля» від 1 жовтня 2004 року № 14/БД, робота водіїв автомобілів, зайнятих транспортуванням гірської маси в технологічному процесі атестована за Списком № 2 (постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442) (а.с. 25).

Згідно наказу по відокремленому підрозділу «Автобаза» ДП «Дзержинськвугілля» від 29 вересня 2009 року № 131, робота водіїв автомобілів, зайнятих транспортуванням гірської маси в технологічному процесі атестована за Списком № 2 (постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, розділ 1, гірські роботи, підрозділ 1 Відкриті гірські робрти та роботи на поверхні 1.1а) (а.с. 28).

Відповідно до наказу Філії «Збагачувальна фабрика «Щербинівська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» від 1 лютого 2017 року № 29, робота водіїв автотранспортних засобів, зайнятих вивезенням шламу, породи та відходів збагачення і брикетування атестована за Списком № 2 (постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, розділ 2, підрозділ «а», поз. 2а) (а.с. 31-33).

Згідно наказу Філії «Збагачувальна фабрика «Щербинівська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» від 2 вересня 2019 року № 336, робота водіїв автотранспортних засобів, зайнятих вивезенням шламу, породи та відходів збагачення і брикетування атестована за Списком № 2 (постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року, розділ 2) (а.с. 29-30).

29 березня 2023 року за наслідком розгляду заяви позивача та доданих до заяви документів відповідачем прийнято рішення № 65 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю пільгового стажу роботи за Списком № 2 відповідно до ч. 2 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 12 років 6 місяців (а.с. 18).

Як зазначено у даному рішенні, вік заявника на дату звернення становить 54 роки 11 місяців 22 дні, згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 38 років 1 місяць 20 днів, стаж роботи за Списком № 2 становить 9 років 8 місяців 13 днів, за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки Торецька міська територіальна громада Донецької області розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій. Зазначено, що до страхового стажу зараховано усі періоди роботи; до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано період роботи з 17 лютого 1994 року по 31 грудня 2001 року в ВП «Автобаза» ДП «Торецьквугілля», оскільки надана довідка не відповідає додатку № 5, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості по спеціальному стажу. Висновок: відмовити заявнику в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком № 2 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058-IV у зв`язку із відсутністю пільгового стажу роботи за Списком № 2 12 років 6 місяців відповідно до ч. 2 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 18-19).

Згідно довідки за формою РС-право станом на 22 березня 2023 року загальний страховий стаж позивача складає 38 років 1 місяць 20 днів; пільговий стаж за Списком № 2 - 9 років 8 місяців 13 днів; до загального страхового стажу та пільгового стажу не зараховано період роботи з 1 січня 2022 року; до пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано: період навчання позивача з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року, період роботи з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року, служба в армії з 11 листопада 1986 року по 21 листопада 1988 року, період роботи з 23 грудня 1988 року по 8 лютого 1994 року, період роботи з 17 лютого 1994 року по 31 грудня 2001 року (а.с. 34, 68).

Будучи не згодним із рішенням Головного правління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 березня 2023 року про відмову у призначенні йому пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Статтею 114 Закону України № 1058-IV визначено право та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 1 цієї ж статті передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.ч. 2 та 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: [… ] з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків […].

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи […].

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію а б о не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Таким чином, умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV (за Списком № 2) є:

- досягнення громадянином відповідного віку (при цьому звернутись із заявою про таке призначення громадянин може на місяць раніше, ніж досягне відповідного віку);

- наявність відповідного страхового стажу, за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок,

- зайнятість особи на посадах (роботах), які надають право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2;

- зайнятість особи на посадах (роботах), які надають право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2 повний робочий день;

- зайнятість особи на посадах (роботах), які надають право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2 повний робочий день протягом мінімально визначеного законом строку (або більше);

- проведення атестації робочих місць, на яких працювала особа і робота на яких дає право на призначення пільгової пенсії (згідно п.п. 4.1, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 - за період після 21 серпня 1992 року).

Як встановлено судом, позивач звернувся із заявою про призначення пенсії у віці 54 роки 11 місяців 22 дні, тобто, не раніше ніж за місяць до досягнення встановленого п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV віку, отже, у строк, визначений чинним законодавством.

Відповідно до матеріалів справи, під час розгляду заяви позивача відповідачем було встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 38 років 1 місяць 20 днів.

Отже, у позивача наявний у визначеній законодавством кількості страховий стаж для призначення пенсії за Списком № 2.

Разом із цим суд зазначає, що відповідачем не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 1 січня 2022 року по 31 липня 2022 року - у зв`язку із не сплатою працедавцем (Філією «Збагачувальна фабрика «Щербинівська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля») страхових внесків (а.с. 49-52, зв.бік а.с. 71).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Згідно абз. 9 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку 22-1 передбачено, що за період роботи, починаючи з 1 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Разом із цим згідно ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Як вбачається з матеріалів справи (довідки форми ОК-5 «Індивідуальні відомостей про застраховану особу»), страхувальником, Філією «Збагачувальна фабрика «Щербинівська» ТОВ «Донінтервугілля»» (), за період з 1 січня 2022 року по 31 липня 2022 року заробітна плата позивачу нараховувалась, разом із цим відомості про сплату страхового внеску за позивача в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку за цей період відсутні (зв.бік а.с. 71).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

За висновком суду, не виконання Філією «Збагачувальна фабрика «Щербинівська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Донінтервугілля» обов`язку зі сплати страхових внесків за позивача за період з 1 січня 2022 року по 31 липня 2022 року позбавляє позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) за наявності відомостей, які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію, отже, і для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу особи та загального страхового стажу.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, про те, що період роботи позивача з 1 січня 2022 року по 31 липня 2022 року мав бути зарахований відповідачем до страхового стажу позивача.

Щодо не зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 2, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; пунктом 20 Порядку № 637 також передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Щодо періода роботи позивача з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року.

Як встановлено судом, позивач у період з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року працював в «ПМК ст. Ерунаково Треста «Ерунаковошахтострой» (рос.) електрозварником 4 розряду (записи №№ 1-2) (зв.бік а.с. 60).

За поясненням відповідача вказаний період роботи не зараховано до пільгового стажу позивача у зв`язку із відсутністю довідки згідно додатку № 5 та відсутністю у трудовій книжці всієї необхідної інформації для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 (інформації про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи, відпустки без збереження заробітної плати).

Суд зазначає, що доказів на підтвердження надання позивачем відповідачу разом із заявою про призначення пенсії довідки про підтвердження пільгового стажу роботи позивача в ПМК ст. Ерунаково Треста «Ерунаковошахтострой», якою мав бути підтверджений факт роботи позивача на вказаному підприємстві на зазначеній роботі протягом повного робочого дня та факт віднесення цієї роботи до Списку № 2, а також в якій мало бути зазначено про те, позивач перебував/не перебував протягом вказаного періоду у відпустках без збереження заробітної плати, брав/не брав участь у страйках та т.і) матеріали справи не містять.

Трудова книжка позивача також не містить всіх необхідних для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу відомостей.

Отже, вказаний період за наданими позивачем документами не міг бути зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком № 2.

Разом із цим суд зазначає наступне.

Згідно п. 1.1 Порядку № 22-1 (тут і наділі в редакції, яка була чинною під час виникнення спірних правовідносин) заява про призначення пенсії […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (органу, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 п. 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 1 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 1 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу […]; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання д о д а т к о в и х документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із з а з н а ч е н н я м дати прийняття заяви, п е р е л і к у одержаних і в і д с у т н і х документів, с т р о к у п о д а н н я д о д а т к о в и х документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр […].

Згідно п. 1.9 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, п и с ь м о в о повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис […]. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Відповідно до п. 3.3 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, надає […] допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Судом встановлено, що розписка-повідомлення не містить переліку документів, які позивач мав надати пенсійному органу протягом трьох місяців.

Отже, відповідачем не виконані належним чином приписи Порядку № 22-1.

Щодо періода роботи позивача з 23 грудня 1988 року по 8 лютого 1994 року.

Згідно записів у трудовій книжці, у вказаний період позивач працював в Дзержинському АТП № 11478 водієм 3 та 2 класу (записи №№ 4-6).

Суд зазначає, що трудова книжка позивача не містить всіх відомостей, необхідних для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу позивача за Списком № 2 (зокрема, не містить відомостей щодо повної зайнятості ОСОБА_1 на займаній роботі протягом повного робочого дня, віднесення цієї роботи по пільгового Списку № 2 та ін.).

На підтвердження пільгового характеру роботи у цей період позивачем до заяви було додано довідку (без номеру та без дати), видану Відкритим акціонерним товариством «Дзержинське автотранспортне підприємство», в якій зазначено, що позивач у період з 1 липня 1992 року по 8 лютого 1994 року працював на вантажних автомобілях (КрАЗ-256 Б, вантажопідйомністю 8 і більше тон), зайнятих в технологічному процесі важких та шкідливих виробництв, зокрема з вивозу породи, ЦОФ «Дзержинська»; у довідці наведені кількість відпрацьованих днів по місяцях; зазначено, що довідки видана на підставі розрахункових листів нарахування заробітної плати, табелю обліку робочого часу (а.с. 23).

Суд зазначає, що вказана довідка не містить даних про те, що у вказані дні позивач працював повний робочий день, не зазначено про те, що виконувані позивачем у період з 1 липня 1992 року по 8 лютого 1994 року роботи віднесені до Списку № 2 робіт виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наявність безоплатних відпусток, участі у страйках).

Отже, зазначена довідка не надає пенсійному органу підстав зарахувати вказаний у довідці період роботи до пільгового стажу за Списком № 2.

Крім цього, довідка не містить жодних даних щодо періоду роботи позивача в Дзержинському АТП № 11478 з 23 грудня 1988 року по 30 червня 1992 року.

Доказів на підтвердження надання позивачем відповідачу разом із заявою про призначення пенсії іншої довідки матеріали справи не містять.

Отже, вказаний період згідно наданих позивачем документів також не міг бути зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача.

Разом із цим суд зазначає, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/) Відкрите акціонерне товариство «Дзержинське автотранспортне підприємство 11478 (ВАТ "АТП 11478", ) припинено; дата запису: 14 червня 2007 року, номер запису: 30003, підстава: судове рішення […] про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 5 червня 2007 № 42/157б Господарський суд Донецької області (а.с. 77).

Згідно п. 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника (далі - Порядок № 18-1), відповідно до п. 3 якого підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років за заявою особи (п. 11), яка звертається до Комісії з наміром підтвердити певний (пільговий) стаж її роботи через управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження роз`яснення відповідачем позивачу (на виконання приписів п.п. 1.9, 3.3, 4.2 Порядку № 22-1) необхідності звернутись із відповідною заявою до такої Комісії.

Отже, відповідачем і в цій частині не виконані належним чином приписи Порядку № 22-1.

Щодо періоду роботи позивача з 17 лютого 1994 року по 31 грудня 2001 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача у вказаний період він працював у ВП «Автобаза» ДП «Дзержинськвугілля» водієм 1 класу по транспортуванню гірської маси (записи №№ 7-8).

Як зазначив відповідач, період роботи позивача з 17 лютого 1994 року по 31 грудня 2001 року у ВП «Автобаза» ДП «Торецьквугілля» не враховано до пільгового стажу позивача за Списком № 2 у зв`язку із тим, що надана позивачем уточнююча довідка не відповідає додатку № 5 до Порядку № 637, а саме - не містить кутового штампу, номеру та дати, в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про спеціальний стаж, а трудова книжка не містить всієї необхідної інформації для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (не містить інформацію про характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи, відпустки без збереження заробітної плати).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів (б/н та б/д), виданої Державним підприємством «Торецьквугілля» (правонаступником ДП «Дзержинськвугілля»), яка була додана позивачем до заяви про призначення пенсії та копія якої наявна в матеріалах справи, позивач у вказаний період виконував повний робочий день роботи по транспортуванню гірської маси в технологічному процесі, що передбачена Списком 2, розділ 1, підрозділ 1, позиція. 1.1а (постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162); у довідці наведені кількість днів по місяцях, в які позивач був задіяний у технологічному процесі по транспортуванню гірської маси; вказано, що довідка видана на підставі особової картки № 132, особового рахунку № 132, табелю виходів, наказів № 9/к від 16 лютого 1994 року, № 3/к від 9 січня 2018 року; також в довідки вказано, що атестація робочих місць проводилась відповідно до наказів № 11/БД від 7 квітня 1993 року, № 43/БД від 1 вересня 1999 року, № 14/БД від 1 жовтня 2004 року, № 131 від 29 вересня 2009 року (а.с. 24, 66).

Отже, вказана довідки містить всі необхідні відомості для врахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача за Списком № 2.

Крім цього до заяви позивачем було додано копію наказу по Дзержинській автобазі Виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» від 7 квітня 1993 року № 11/БД, робота водіїв автомобілів, зайнятих транспортуванням гірської маси в технологічному процесі атестована за Списком № 2 (постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442) (а.с. 26) та копію наказу по Автобазі Виробничого об`єднання «Дзержинськвугілля» від 1 вересня 1999 року № 43/БД, робота водіїв автомобілів, зайнятих транспортуванням гірської маси в технологічному процесі атестована за Списком № 2 (постанова Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442) (а.с. 27).

Враховуючи наведене, суд висновує, що відповідач протиправно не врахував до пільгового стажу позивача за Списком № 2 зазначений період його роботи.

Щодо посилань відповідача на невідповідність довідки формі, наведеної у додатку № 5 до Порядку № 637 (відсутність кутового штампу, дати та вихідного номеру довідки), суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд вважає за можливе застосувати зазначений висновок і до випадків, коли надані пенсійному органу довідки мають певні недоліки (які при цьому не заважають встановити всі необхідні для призначення пенсії обставини).

Суд зауважує, що зазначена довідка підписана належними посадовими особами (генеральним директором ДП «Торецьквугілля», директором ВП «Автобаза» ДП «Торецьквугілля», головним бухгалтером, старшим диспетчером та старшим інспектором з кадрів ВП «Автобаза» ДП «Торецьквугілля»), підписи засвідчені круглими печатками ДП «Дзержинськвугілля» і ВП «Автобази» ДП «Дзержинськвугілля» (а.с. 66).

Враховуючи зазначене, беручи до уваги, що вказана довідка містить всі відомості, які необхідні для вирішення питання про зарахування періоду роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 2, суд висновує, що дана довідка мала бути врахована відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення пенсії.

Крім цього, згідно приписів ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду України мають право у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, у випадку наявності певних сумнівів відповідач міг здійснити перевірку відомостей, наведених у довідці, виданої Державним підприємством «Торецьквугілля».

Стосовно не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періоду його навчання в СПТУ № 89 м. Артемове Донецької області з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше […].

Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання в професійно-технічному учбовому закладі зараховується в трудовий стаж учня, слухача, у тому числі в стаж роботи за фахом, яка надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу по придбаній професії не перевищує 3 місяці.

Як встановлено судом, позивач закінчив навчання у СПТУ № 89 м. Артемове Донецької області 16 липня 1986 року та здобув професію електрогазозварник (а.с. 59).

Згідно записів у трудовій книжці позивача останній розпочав роботу електрозварником (електрозварювальником) на будівельній ділянці ПМК ст. Ерунаково Треста «Ерунаковошахтострой» (рос.) 29 липня 1986 року (зв.бік а.с. 60).

Відповідно до розділу ХХХІІ Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 (була чинна станом на час навчання позивача у СПТУ № 89 м. Артемове Донецької області та станом на час роботи в ПМК ст. Ерунаково Треста «Ерунаковошахтострой» (рос.) професія електрозварник («электросварщик») та газозварник («газосварщик») віднесені до цього списку.

Разом із цим зазначений час навчання може бути включений до пільгового стажу позивача за Списком № 2 лише за умови зарахування до пільгового стажу за цим списком періоду роботи позивача електрозварником (електрозварювальником) на будівельній ділянці ПМК ст. Ерунаково Треста «Ерунаковошахтострой».

Враховуючи, що за висновком суду за наданими позивачем пенсійному органу 22 березня 2023 року документами вказаний період роботи позивача не може бути включений до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2, період навчання також не підлягає зарахуванню до такого пільгового стажу.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду служби в Радянській армії, суд виходить з такого.

Як встановлено судом, позивач з 11 листопада 1986 року по 14 листопада 1988 року проходив службу у лавах Радянської Армії (а.с. 64, зв.бік а.с. 60).

Приписами ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

За змістом п. "в" ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року зазначив, що положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Таким чином, до спірних правовідносин має застосовуватись законодавство, чинне на момент їх виникнення.

Відповідно п.п. «к» п. 109 постанови Ради Міністрів СРСР № 590 від 3 серпня 1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» (яка діяла в період служби позивача), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (Підпункти "а" і "б" п. 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (пп. "в" п. 16) періоди, зазначені в підпунктах "до" і "л", прирівнюються за вибору особи, яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Таким чином, п. 109 Постанови № 590 надає право особи на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що наданими позивачем пенсійному органу документами не підтверджено право позивача на зарахування періоду його роботи з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року (який передував службі в армії) та з 23 грудня 1988 року по 8 лютого 1994 року (який слідував за службою позивача в армії) до Списку № 2.

Враховуючи зазначене, період служби позивача також не підлягав зарахуванню пенсійним органом до пільгового стажу позивача за Списком № 2.

Суд зауважує, що питання не зарахування періодів навчання позивача та служби в армії до пільгового стажу за Списком № 2 з а у м о в и зарахування періодів його роботи з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року та з 23 грудня 1988 року по 8 лютого 1994 року до пільгового стажу за Списком № 2 - не є спірним в межах даної справи.

Проаналізувавши наведене вище, суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача не є належним чином обґрунтованим, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22 березня 2023 року із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 1 липня 1992 року по 8 серпня 1994 року на посаді «водія, зайнятого в технологічному процесі тяжких та шкідливих виробництв» в Дзержинському АТП № 11478, з 17 лютого 1994 року по 31 грудня 2001 року на посаді «водія, який виконував роботи по транспортуванню гірської маси в технологічному процесі» в Відокремленому підрозділі «Автобаза» Державного підприємства «Торецьквугілля», з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року на посаді «електрозварювальника» в ПМК ст. Ерунаково Треста «Ерунаковошахтострой», а також періоду строкової військової служби з 11 листопада 1986 року по 21 листопада 1988 року та періоду навчання в СПТУ № 89 м. Артемове Донецької області з 1 вересня 1983 року по 16 липня 1986 року за спеціальністю «електрогазозварювальник» та до страхового стажу період роботи з 1 січня 2022 року по 31 липня 2022 року, - суд зазначає наступне.

Беручи до уваги висновок суду щодо необґрунтованості та, як наслідок, протиправності спірного рішення та його скасування, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком.

Також враховуючи, що під час розгляду справи судом встановлено, що період роботи позивача з 17 лютого 1994 року по 31 грудня 2001 року у Відокремленому підрозділі «Автобаза» Державного підприємства «Торецьквугілля» підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 2, керуючись приписами ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період роботи ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2.

Також суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 1 січня 2022 року по 31 липня 2022 року.

Враховуючи, що судом не встановлено за наявними матеріалами справи підстав для зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періодів його роботи з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року, з 23 грудня 1988 року по 8 лютого 1994 року, а також періоду навчання з 1 вересня 1983 року по 15 липня 1986 року та періоду служби в армії з 11 листопада 1986 року по 14 листопада 1988 року, - позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати ці періоди до його пільгового стажу задоволенню не підлягають.

Разом із цим, враховуючи, що під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем була допущена протиправна бездіяльність стосовно не запропонування позивачу надати додаткові документи на підтвердження пільгового стажу стосовно періодів його роботи з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року, з 23 грудня 1988 року по 8 лютого 1994 року та не роз`яснено про необхідність звернутись до відповідної Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, задля підтвердження пільгового стажу роботи в Дзержинському АТП № 11478 з 23 грудня 1988 року по 30 червня 1992 року (докази на підтвердження зворотного матеріали справи не містять), керуючись ст. 245 КАС України суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1 роз`яснити позивачу інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії за Списком № 2; повідомити про необхідність надання додаткових документів у тримісячний строк (зокрема, щодо надання пільгових довідок, які мають містити у собі відомості, зазначені у п. 20 Порядку 637, зазначити у розписці-повідомленні про те, які документи позивач має надати у тримісячний строк, та після отримання від позивача необхідних документів (або після спливу тримісячного строку з дня вручення розписки-повідомлення) розглянути повторно заяву позивача від 22 березня 2023 року про призначення пенсії за віком згідно наданих документів.

У задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Як вбачається з квитанції № 5 від 15 квітня 2023 року позивач при поданні даного адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 1 073,60 грн (а.с. 38).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог […].

Разом із цим згідно ч. 8 ст. 139 КАС України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене нормативно-правові приписи, беручи до уваги, що основні позовні вимоги про визнання незаконним та скасування спірного рішення за висновком суду є такими, що підлягають задоволенню, а інші позовні вимоги є похідними від основних, суд вважає за необхідне стягнути з другого відповідача витрати позивача зі сплати судового збору в повному розмірі в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 9, 12, 72-78, 90, 139, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 березня 2023 року № 65 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виконати в повному обсязі приписів п. 4.2 Порядку № 22-1, а саме: роз`яснити належним чином ОСОБА_1 умови та порядок призначення пенсії за Списком № 2, запропонувати йому надати у строк до 3-х місяців додаткові документи на підтвердження пільгового стажу щодо періодів роботи позивача з 29 липня 1986 року по 6 листопада 1986 року, з 23 грудня 1988 року по 8 лютого 1994 року, а також роз`яснити останньому про необхідність звернутись до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, для підтвердження пільгового характеру його роботи у період з 23 грудня 1988 року по 30 червня 1992 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періоду його роботи з 17 лютого 1994 року по 31 грудня 2001 року та із врахуванням наданих позивачем протягом трьох місяців додаткових документів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна