Справа № 500/1221/23
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1221/23

26 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , в якому просить:

визнати протиправними відмови, оформлені листами Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за № 3809-3981/К-02/8-1900/22 від 18.11.2022 та за №3930-4132/К-02/8-1900/22 від 30.11.2022 щодо не перерахування та не виплати ОСОБА_2 пенсії у зв`язку з втратою годувальника батька, ОСОБА_4 , за період з 01.01.2022 по 30.09.2022.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відповідно до вимог ч.1 ст.37 та п.3 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (з розрахунку 100% пенсії за віком померлого годувальника) нарахувати та виплатити однією сумою ОСОБА_2 різницю (заборгованість) по сумі пенсії у зв`язку з втратою годувальника батька, ОСОБА_4 , яка утворилась за період з 01.01.2022 по 30.09.2022, з урахуванням раніше проведених платежів ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , на утриманні якого було двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_7 18.04.2022 зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника та їй була призначена пенсія, як на одного утриманця. Позивач, як дружина померлого, 02.09.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії ОСОБА_8 у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як другому утриманцю. На підставі поданої заяви, синові позивача була нарахована та виплачена пенсія в розмірі з 01.10.2022, а не з 01.01.2022, як того вимагає п.3 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Беручи до уваги те, що неповідомлення (з різних причин) утриманцем, який звертається за призначенням пенсії про наявність інших утриманців, не може бути наслідком позбавлення права іншого утриманця на виплату пенсії з дня смерті годувальника, позивач звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 05.05.2023 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що ОСОБА_3 18.04.2022 подала заяву про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_4 . Рішенням від 22.04.2022 №79 їй призначено з 01.01.2022 пенсію у зв`язку із втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. При цьому, у даній заяві було зазначено про відсутність інших утриманців. Надалі, 02.09.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшла заява ОСОБА_1 про виділення частки з пенсії в разі втрати годувальника на неповнолітнього утриманця ОСОБА_2 . Відповідно до поданої заяви, та враховуючи, що вона надійшла після винесення рішення про призначення пенсії ОСОБА_3 в разі втрати годувальника, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, рішенням від 17.10.2022 №679, здійснено з 01.10.2022 перерахунок призначеної пенсії у зв`язку зі зміною кількості утриманців, які мають право на призначення пенсії, та призначено позивачу з 01.10.2022 виділену частку пенсії у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши у справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 28.05.1994 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.9), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.01.2022 (а.с.10).

Під час шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.04.2015 та серії НОМЕР_4 від 11.08.2010 відповідно (а.с.11-12).

18.04.2022 ОСОБА_3 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника (а.с.45-46). Рішенням від 22.04.2022 №79 їй призначено з 01.01.2022 пенсію у зв`язку із втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї (а.с.47).

02.09.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виділення частки з пенсії в разі втрати годувальника на неповнолітнього утриманця ОСОБА_2 (а.с.49-50) Рішенням від 17.10.2022 №679, здійснено з 01.10.2022 перерахунок призначеної пенсії у зв`язку зі зміною кількості утриманців, які мають право на призначення пенсії, та призначено позивачу з 01.10.2022 виділену частку пенсії у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.60).

Позивач звернувся до відповідача з проханням провести донарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії в разі втрати годувальника, беручи до уваги, що його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і звернення з відповідною заявою про призначення пенсії другому утриманцю відбулось у строк до 12 місяців після смерті годувальника (а.с.15).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листами № 3809-3981/К-02/8-1900/22 від 18.11.2022 та №3930-4132/К-02/8-1900/22 від 30.11.2022 повідомило, що 18.04.2022 ОСОБА_3 подала заяву про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, в якій було зазначено про відсутність інших утриманців. Таким чином, з 01.01.2022 призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї ОСОБА_3 та з 01.10.2022 призначено частку пенсії у зв`язку з втратою годувальника на утриманці ОСОБА_2 (а.с.16, 17-18).

Не погоджуючись з такими діями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приписами ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Частиною 1 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з п.2 ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні

За приписами ч.1 ст.37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії (ч.2 ст.38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на всіх членів сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, призначається одна спільна пенсія.

При цьому, ч.2 ст.39 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що на вимогу члена сім`ї із загальної суми пенсії виділяється його частка, яка виплачується окремо.

Виділення частки пенсії провадиться з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки пенсії.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

З аналізу наведених норм слідує, що першим днем призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, на підставі відповідної заяви (про призначення такого виду пенсії) є день, що настає за днем смерті годувальника (за умови, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника), а першим днем виділення частки із загальної суми такої пенсії є перше число місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла заява про виділення частки такої пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що 02.09.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про виділення частки з пенсії в разі втрати годувальника на неповнолітнього утриманця ОСОБА_2 .

На підставі вказаної заяви та доданих до неї документів, відповідачем було виділено частку пенсії у зв`язку із втратою годувальника з 01.10.2022.

Отже, враховуючи дату подання позивачем заяви про виділення частки з пенсії в разі втрати годувальника (02.09.2022), відповідач, виділяючи ОСОБА_2 частку пенсії у зв`язку із втратою годувальника з 01.10.2022, тобто з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла відповідна заява позивача, діяв відповідно до вимог, встановлених зазначеною вище ст. 39 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Посилання позивача на необхідність застосування в даному випадку положень п.3 ч.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме виділення частки з пенсії в разі втрати годувальника на неповнолітнього утриманця ОСОБА_2 з 01.01.2022, тобто дня, що настає за днем смерті годувальника (батька ОСОБА_2 ), суд вважає необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на неправильному розумінні позивачем норм, що регулюють спірні правовідносини, оскільки як зазначено вище, вказаною нормою законодавцем встановлено початок строку, з якого пенсія у зв`язку із втратою годувальника вважається призначеною (за умови подання особою відповідної заяви), в той час як відлік строку, з якого здійснюється виділення частки з вже призначеної такої пенсії, визначено ст.39 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, як зазначає відповідач та не заперечує сам позивач, подання ним до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області заяви саме про виділення частки з пенсії у зв`язку із втратою годувальника, а не про призначення такого виду пенсії, пов`язано з тим, що вказану пенсію станом на час звернення позивача до пенсійного органу вже призначено ОСОБА_3 , яка також має право на отримання такої пенсії, як непрацездатний член сім`ї померлого (дочка ОСОБА_4 ). Вказані обставини підтверджуються наданою відповідачем до суду копією заяви ОСОБА_3 від 18.04.2022, в якій ним власноручно написано, що основним отримувачем пенсії є ОСОБА_3 , а також рішенням від 22.04.2022 №79, з якого вбачається, що ОСОБА_3 з 01.01.2022 отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника ( ОСОБА_4 ).

Тобто, станом на час звернення позивача до відповідача із вказаною заявою правом на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника ( ОСОБА_4 ) вже скористалась дочка позивача ОСОБА_3 , що в свою чергу виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів п.3 ч.1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як того бажає позивач.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_2 права саме на виділення частки із пенсії у разі втрати годувальника та подання позивачем до пенсійного органу відповідної заяви, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, виділяючи ОСОБА_2 частку вказаної пенсії з 01.10.2022 відповідно до приписів ст.39 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", діяло в межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваних дій, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 26 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001, );

третя особа:

- ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) .

Головуючий суддя Мандзій О.П.