Справа № 140/3927/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

29 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3927/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 26.11.2021 працівники ГУ ДПС у Волинській області проведено фактичну перевірку у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 де здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . За результатами проведення фактичної перевірки у зазначеному кафе було складено акт фактичної перевірки від 30.11.2021 за №10147/03-20-07-05/ НОМЕР_1 . На підставі вищеописаного акту відповідач виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 21.12.2021.

Як вбачається із даного рішення, відповідач на підставі акту встановив порушення з боку позивача, зокрема - ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», що у відповідності до розрахунку штрафної (фінансової) санкції (штрафу) до акту полягає у виробництві, зберіганні, транспортуванні, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без МАП встановленого зразка, або з підробленими МАП та застосував до позивача штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) в порядку визначеному ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Вважає, що відповідачем допущене грубе порушення норм чинного законодавства України, якими імперативно врегульовано порядок проведення фактичних перевірок на предмет додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні роздрібної торгівлі тютюновими виробами та оформлення результатів таких перевірок та як наслідок оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено неправомірно та підлягає скасуванню.

Разом із позовної заявою представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду як такий що пропущений із поважних причин (а.с.35-37). В обґрунтування даної заяви представник позивача зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не було вручене відповідачем позивачу, що підтверджується відсутністю будь яких відміток про його вручення чи надіслання відповідачем позивачу у спеціально призначеному для цього рядку бланку ППР. Про наявність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивач дізнався лише після отримання відповіді 09.03.2023 від відповідача на адвокатський запит від 22.02.2023. Таким чином вважає, що факт отримання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та документів, що слугували підставою для його винесення є 09.03.2023.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із позовом буде вирішуватись судом після надходження від відповідача витребуваних судом документів (а.с.54-55).

14.04.2023 на адресу суду надійшов відзив відповідача, у додатках якого наявне клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з пропуском визначеного частиною другою статті 122 КАС України шестимісячного терміну на звернення до суду (а.с.60-63).

До поданого відзиву на позов відповідачем також долучено рекомендоване повідомлення про вручення постового відправлення, яке надіслано та вручено ОСОБА_1 за адресою: 45520, Волинська область, Локачинський район, село Холопичі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №, яке останній отримав 25.12.2023 з відміткою штемпеля поштового зв`язку (а.с.65).

25.04.2023 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій останній заперечив доводи відповідач у відзиві на позовну заяву, а також клопотання про залишення позову без розгляду та підтримав свою позицію викладену у позовній заяві просив позов задовольнити (а.с.84-92).

10.05.2023 на адресу суду надійшли заперечення у відповідь на відзив (а.с.97-98)

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та про задоволення клопотання про залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Частинами першою-другою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України установлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою і четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відносини в сфері оподаткування, права і обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до статті 102 Кодексу строк давності щодо спорів платника податків та контролюючого органу складає 1095 днів.

Проте, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26 листопада 2020 року у справі №500/2486/19, ПК України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження).

Судова палата вважає, що у випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ухвалюючи постанову у справі №500/2486/19, Верховний Суд виходив, зокрема, з того, що граматичне тлумачення змісту пункту 56.18 статті 56 ПК України дає підстави для висновку, що вказана нормане встановлює процесуальних строків звернення до суду. Абзац перший цієї норми презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.

Також суд вказує, що при реалізації такого права необхідно враховувати строки давності, установлені статтею 102 ПК України. При цьому мова йде не тільки про строки, згадані в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Аналіз статті 102 ПК України дає підстави для висновку, що після закінчення визначеного у ній строку давності питання вирішення спору, зокрема, щодо правомірності податкового повідомлення-рішення взагалі не може бути поставлене перед контролюючим органом вищого рівня або судом.

Тобто на підставі вище зазначеного можна зробити висновок що, відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України строк є саме строком давності, який має матеріально-правову природу, а тому не може бути одночасно і процесуальним строком звернення до суду.

Водночас, судова палата дійшла висновку, що пункт 56.19 статті 56 ПК України прямо встановлює строк для звернення до суду у разі застосування платником податку досудового порядку оскарження податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, і цей строк становить один місяць від наступного дня після закінчення процедури адміністративного оскарження

З цих підстав суд відступив від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду від 3 квітня 2020 року у справі №2540/2576/18, у частині того, що строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду, у тому числі після використання процедури адміністративного оскарження, становить 1095 днів з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено

У Постанові №160/11673/20 від 27.01.2022 Верховний Суд постановив, що норма пункту 56.18 статті 56 ПК України не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України.

Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини четвертої статті 122 КАС України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену і"і предметом групу правовідносин - оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України).

Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, і до настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З цього слідує що, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідно до вимог пункту 42.2. статті 42 ПК України, надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 22 січня 2016 за № 124/28254 (далі Порядок № 1204, в редакції чинній на момент надіслання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення).

Відповідно до п. 4 розділу III Порядку, якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що податкове повідомлення-рішення має бути надіслане за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання податкової вимоги податкове законодавство не містить.

Крім цього, відповідно до п. 45.1. ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси

Проаналізувавши вищенаведену норму, можна дійти висновку, що фізичні особи, зобов`язані подавати до контролюючого органу відомості про зміну своєї податкової адреси.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами по справі податкова адреса ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 (згідно з адресою відповідно до даних ДРФО).

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.12.2021 № було надіслано позивачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу: Локачинський р-н, с. Холопичі, Волинська обл., 45520 та отримано ОСОБА_1 25.12.2021 про що свідчить відмітка про його вручення та підписом про його отримання (а.с.65).

Таким чином, надані письмові докази свідчать про надіслання позивачу податкового повідомлення-рішення від 21.12.2021 № в порядку встановленому законом та про отримання його останнім 25.12.2021.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України установлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою і четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Як встановлено, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом через свого представника 11.03.2023 (датований штемпель відділення поштового зв`язку на конверті, у якому позовну заяву було скеровано до суду), однак оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.12.2021 № позивач отримав 25.12.2022.

У даному випадку твердження представника позивача про те, що позивачу ФОП ОСОБА_1 стало відомо про порушення його прав лише 09.03.2023, суд не бере до уваги, так як слідує з матеріалів справи про порушене право позивач дізналася 25.12.2021, а в суд звернулася лише 11.03.2023.

Суд звертає увагу, що строк звернення до суду з даним позовом обчислюється з дати, коли позивач дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відтак суд зазначає, що жодних поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі саме позивача, а не його представника своєчасно звернутись за судовим захистом, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування приписів КАС України щодо визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а відтак даний позов слід залишити без розгляду на підставі частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України.

Відповідно до частини п`ятої статті 240 КАС України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відтак позивачу слід роз`яснити право звернутися до суду із клопотанням (заявою) про повернення сплаченої суми судового збору згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 17.03.2023, на підставі пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ (з наступними змінами та доповненнями).

Керуючись статтями 122, 123, 240, 242, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.12.2021 - відмовити.

Клопотання представника Головного управління ДПС у Волинській області про залишення позову без розгляду - задовольнити.

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.12.2021, - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський