Справа № 520/15003/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 р.Справа № 520/15003/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання щодо розгляду звіту, поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, про виконання рішення суду по справі № 520/15003/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту ГУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 609 від 03.12.2019 про відмову в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 07.10.2009 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 року у справі № 520/15003/2020, прийнятим в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 по справі № 520/15003/2020 - скасовано.

Прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 609 від 03.12.2019 про відмову в поновленні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з компенсацією втрати частини доходів та з надбавкою до пенсії як дитині війни.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

28.06.2022 до Другого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просив встановити судовий контроль за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020, шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області надати звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2022 по справі № 520/15003/2020 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ) подати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020 протягом 30 днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

20.12.2022 до Другого апеляційного адміністративного суду ГУ ПФУ в Харківській області надіслано звіт про виконання рішення суду, в якому зазначено про неможливість виконання відповідачем постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 з огляду на незбереження архівної пенсійної справи ОСОБА_1 в органах пенсійного фонду та недостатність наданих представником позивача документів для поновлення пенсії ОСОБА_1 , оскільки саме на підставі трудової книжки або інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, має обраховуватись стаж для призначення пенсії. Отже, відсутність трудової книжки унеможливлює розрахунок трудового стажу позивача для призначення пенсії.

Звернув увагу суду на те, що пенсія ОСОБА_1 до виїзду на постійне місце проживання в Ізраїль у 1997 році встановлювалась та виплачувалась органами соціального захисту населення, оскільки Пенсійний фонд України на той час не був створений як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. За таких обставин, відповідачем з метою отримання архівної справи ОСОБА_1 надіслано запит до Управління соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради від 01.11.2022 №2000-0306-6/75282, за наслідками розгляду якого листом від 11.11.2022 №1807/4 Управління повідомило про відсутність архівної справи ОСОБА_1 , як отримувача будь-якого виду державної соціальної допомоги, та не перебування на обліку вказаної особи.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2023 відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання судового рішення від 20.12.2022.

Встановлено новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі №520/15003/2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ) подати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020 протягом 60 днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

13.03.2023 до Другого апеляційного адміністративного суду ГУ ПФУ в Харківській області надіслано звіт про виконання рішення суду, в якому повідомлено про добровільне виконання відповідачем постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 шляхом прийняття рішення № 19 від 09.02.2023 про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2023 клопотання представника позивача про визнання неприйнятним звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання судового рішення від 13.03.2023 задоволено.

Відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання судового рішення від 13.03.2023.

Встановлено новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі №520/15003/2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ) подати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020 протягом 60 днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

15.05.2023 до Другого апеляційного адміністративного суду ГУ ПФУ в Харківській області надіслано звіт про виконання рішення суду, в якому зазначено, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі №520/15003/2020 згідно з розпорядженням відділу перерахунків №2 від 08.02.2023 проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009, виплату якої розпочато з березня 2023 року. Зазначено, що заборгованість за період з 07.10.2009 по 28.02.2023 у розмірі 87478,71 грн сплачено в повному обсязі протягом березня-квітня 2023 року. Крім того, позивачу нараховано компенсацію втрати частини доходів за період з 07.10.2020 по 31.01.2023 у сумі 133436 грн 74 коп., яку внесено до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, в межах бюджетних асигнувань з урахуванням дати надходження рішення суду до органів ПФУ.

25.05.2023 від представника позивача надійшла заява, в якій останній просив визнати неприйнятим звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.05.2023 року, накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області штраф за невиконання судового рішення та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області новий строк для подання звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020.

В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що з наданого відповідачем звіту випливає, що компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 досі не виплачена. Крім того, згідно зі звітом від 01.03.2023 розмір пенсії з листопада 2009 року по лютий 2023 року складає 544 грн (призначено за рішенням суду "в твердому розмірі" та перерахунку не підлягає). Разом з цим, вважає, що розмір пенсії розраховується та змінюється в порядку, передбаченому ст. 27, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незалежно від того, чи особа постійно проживала на території України чи виплату пенсії поновлено за рішенням суду, а також незалежно від того, чи було судом в резолютивній частині рішення покладено зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії.

Зауважив, що відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання ГУ ПФУ в Харківській області рішення суду апеляційної інстанції в частині нарахування та виплати пенсії, способу та дати оплати, які б доводили вчинення дій щодо виплати поновленої ОСОБА_1 пенсії разом з компенсацією втрати частини доходів та надбавкою до пенсії, як дитині війни. Отже, відповідач продовжує ігнорувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020 та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2023.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача та відповідача до суду надійшли письмові заяви, в яких просять розглядати справу без участі їх представників за наявними документами в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання судового рішення, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення.

Так, у рішенні по справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

У справі «Сорінг проти Об`єднаного Королівства» від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Так, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020, якою було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з компенсацією втрати частини доходів та з надбавкою до пенсії як дитині війни, набрала законної сили з дати її прийняття 17.03.2021.

Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2023 по справі № 520/15003/2020 серед іншого встановлено новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі №520/15003/2020 та зобов`язано подати звіт про виконання зазначеної постанови протягом 60 днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15.05.2023 ГУ ПФУ в Харківській області подано новий звіт про виконання судового рішення, зі змісту якого вбачається, що відповідачем протягом березня квітня 2023 року здійснено виплату ОСОБА_1 заборгованих сум пенсії з 07.10.2009 по 28.02.2023 у розмірі 87478,71 грн,.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку по судовому рішенню за період з 07.10.2009-28.02.2023 ОСОБА_1 було нараховано 87478,71 грн (сума пенсії) та 133436,74 грн (сума компенсації). При цьому, відповідно до скріншоту з підсистеми призначення та виплати пенсії Індустріального об`єднаного управління ПФУ м. Харкова, ОСОБА_1 у березні-квітні 2023 року проведено сплату - 544, 00 грн (основна пенсія, відділення пошти) + 20128, 00 грн (додаткова пенсія, відділення пошти) + 67350,71 грн (додаткова пенсія, банк) + 544,00 грн (основна пенсія, банк) + 20672,00 грн (додаткова пенсія, банк), що у сумі складає 109238 грн.

Відповідач, у поданому до суду апеляційної інстанції звіті вказує, що сума заборгованості по компенсації втрати частини доходів (133436,74 грн) була лише нарахована позивачу, однак сплачена не була.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що за змістом резолютивної частини постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 на відповідача покладено обов`язок не лише здійснити поновлення та виплату пенсії ОСОБА_1 , а й вчинити дії щодо виплати пенсії та компенсації втрати частини доходів з надбавкою до пенсії як дитині війни.

Однак, відповідач обмежився ухваленням рішення про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 19 від 09.02.2023, нарахуванням та сплатою суми заборгованості по пенсії, та залишив поза увагою постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 в частині здійснення виплати компенсації втрати частини доходів.

Отже, відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання ГУ ПФУ в Харківській області рішення суду апеляційної інстанції в іншій частині, а саме щодо сплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів. Наведене не заперечується відповідачем.

З вищенаведеного вбачається, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020 залишилась не виконаною в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що поданий ГУ ПФУ в Харківській області звіт про виконання рішення суду від 15.05.2023 по справі № 520/15003/2020 підтверджує виконання постанови суду апеляційної інстанції лише в частині нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 , однак не свідчить про її виконання у повному обсязі, зокрема в частині виплати компенсації втрати частини доходів.

Водночас, застереження представника позивача щодо виплати ОСОБА_1 пенсії, розмір якої встановлено відповідачем у «твердому розмірі», тобто без здійснення її перерахунку, не підлягають врахуванню при вирішенні питання про наявність підстав для прийняття або неприйняття звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021, оскільки фактично є незгодою представника позивача з розміром пенсії поновленої позивачу після зупинення її виплати, тобто новими спірними правовідносинами, а не підтвердженням невиконання рішення суду.

Щодо наявності правових підстав для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області за невиконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Так, повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм у спірних правовідносинах, передбачені статтею 23 Бюджетного кодексу України, в частині першій якої зазначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Крім того, приписами пунктів 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України встановлено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України та здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Також, зі змісту постанови Кабінету Міністрів "Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2021 рік" від 14.10.2022 № 1167 вбачається, що останнім на 2022 за окремою бюджетною програмою передбачено кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється управлінням Пенсійного фонду виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством, зокрема, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження. Інших фінансових можливостей крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Так, як зазначалось вище, Головним управлінням Пенсійного фонду у Харківській області проведено виплату пенсії ОСОБА_1 та нараховано компенсацію втрати частини доходів у сумі 133436,74 грн, яка, як вказує відповідач, була внесена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, в межах бюджетних асигнувань, з урахуванням дати надходження рішення суду до Пенсійного Фонду України.

При цьому, слід зазначити, що виділення коштів із бюджету Пенсійного фонду України на фінансування вказаних платежів не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, що дає підстави для висновку про відсутність в діях керівника головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області ознак вини та умислу.

Фактична невиплата нарахованих 133436,74 грн зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду у Сумській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, в ухвалі від 19 травня 2015року № 21-1044а15 та в постанові від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративний суд має зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Враховуючи часткове виконання рішення суду, відсутність доказів умисного невиконання рішення суду з боку відповідача в особі керівника ГУПФУ в Харківській області, вжиття останнім конкретних заходів з метою виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 по справі № 520/15003/2020, станом на дату розгляду відповідної заяви відсутні підстави для накладення штрафу на керівника ГУПФУ в Харківській області, що зумовлює відмову у задоволенні заяви представника позивача в цій частині.

Аналогічні висновки та правову позицію щодо накладення штрафу на керівника пенсійного органу в порядку ч.2 ст.383 КАС України викладено у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року по справі №560/523/19, яка в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Приписами ч.1 ст.2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З огляду на викладене, враховуючи, що поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020 не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі, колегія суддів на підставі ч.2 ст. 382 КАС України вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення в цій справі в частині здійснення виплати компенсації втрати частини доходів протягом 90 днів з дня набрання законної сили даною ухвалою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 23.04.2020 року по справі № 560/523/19, яка підлягає врахуванню судом апеляційної інстанції з огляду на вимоги ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, клопотання позивача про розгляд звіту та накладення штрафу за неподання звіту про виконання рішення суду підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 243, 250, 321, 325, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В

Клопотання представника позивача про визнання неприйнятним звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.05.2023 та накладення штрафу - задовольнити частково.

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 у справі №520/15003/2020 в частині проведення ОСОБА_1 поновлення та виплати пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з надбавкою до пенсії як дитині війни.

Встановити новий строк Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для подання звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020 в частині здійснення виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 520/15003/2020 протягом 90 днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

В задоволенні вимог представника позивача про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Присяжнюк О.В. Жигилій С.П.