Справа № 160/17461/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі,-
03.11.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут до ОСОБА_1 , у якому позивач просить суд:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім.Героїв Крут 132 666,18 грн. витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що у відповідача після розриву контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України та відповідачем, виник законодавчо встановлений обов`язок щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача права звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача зазначеного відшкодування у судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 поновлено позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов; витребувано від позивача та виконавчого комітету Саксаганської районної у м.Кривий Ріг ради додаткові докази та встановлено строк для їх подання.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
15.11.2022 копію ухвали про відкриття провадження та витребування доказів, враховуючи припинення фінансування суду за кошторисними призначеннями для придбання поштових марок через військове вторгнення російської федерації на територію України та введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 воєнного стану, позивачу та виконавчому комітету Саксаганської районної у місті ради направлено засобами електронного зв`язку на адреси електронної пошти, що підтверджується матеріалами справи. Копію ухвали про відкриття провадження направлено відповідачеві засобами поштового зв`язку на адресу зазначену в позові.
05.12.2022 від виконавчого комітету Саксаганської районної у м.Кривий Ріг ради на виконання ухвали щодо витребування від виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до рішення Криворізької міської ради від 26.01.2022 № 1069 «Про внесення змін до рішення міської ради від 31.03.2016 № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», повноваження з реєстрації місця проживання громадян з 01.05.2022 делеговані департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради. Згідно з рішенням Саксаганської районної у місті ради від 16.02.2022 № 145 «Про внесення змін до рішення районної у місті ради від 17 грудня 2021 року № 120 «Про затвердження структури виконавчих органів Саксаганської районної у місті ради, загальної чисельності апарату районної у місті ради та її виконавчих органів», з 01.05.2022 зі структури виконавчих органів районної у місті ради виключено відділ реєстрації місця проживання громадян. Враховуючи вищевикладене, виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради не є розпорядником інформації про місце проживання фізичних осіб у Саксаганському районі міста Кривого Рогу, тому для отримання витребуваної ухвалою від 07.11.2022 інформації, рекомендовано звернутись безпосередньо до департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, відповідно до делегованих повноважень.
21.12.2022 засобами електронної пошти та 03.01.2023 засобами поштового зв`язку від виконавчого комітету Криворізької міської ради надійшла інформація щодо місця проживання відповідача, у якій підтверджено адресу ОСОБА_1 зазначену в позовній заяві.
27.12.2022 від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду, до якої додано додаткові докази у справі.
05.01.2023 на адресу суду повернувся конверт, в якому направлялась копію ухвали про відкриття провадження відповідачеві, з позначкою від 28.12.2022 «повертається за закінченням терміну зберігання».
Згідно з частиною 1 статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Частиною 1 статті 241 КАС України визначено, що судовими рішеннями є, зокрема, ухвали.
Відповідно до частини 6 статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.
З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства можна дійти висновку, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» тощо, з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Наведена позиція узгоджується висновками неодноразово викладеними Верховним Судом, в тому числі в ухвалах від 11.03.2019 у справі №810/2887/17, від 29.05.2019 у справі №539/2741/17 та від 10.02.2021 у справі №215/5939/18.
Отже, днем отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження вважається 28.12.2022. Тобто, строк на подання відзиву на позов відповідачем до 12.01.2023.
Розгляд справи за положеннями статті 262 КАС України мав відбутися до 06.01.2023, який продовжено судом до спливу терміну на подання відзиву на позов, проте оскільки у період з 26.12.2022 по 13.01.2023 головуючий суддя Юхно І.В. перебувала у відпустці та на лікарняному, а 14.01.2023-15.01.2023 були вихідними днями, суд на підстави положень ч.6 ст.120 КАС України вирішує справу по суті в перший робочий день 16.01.2023.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач в ході судового розгляду правом на подання відзиву та документів на спростування правової позиції позивача не скористався, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 29.08.2017 №174 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_1 , зарахованого наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 11.08.2017 №35 (по особовому складу) курсантом 37 курсу факультету бойової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 з 29.08.2017 зараховано до списків особового складу інституту, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення по курсантській нормі з 31.08.2017 та прийнято рішення вважати таким, що з 29.08.2017 приступив до навчання.
05.05.2018 між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інститут телекомунікацій та інформатизації полковника ОСОБА_2 та молодшим сержантом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_4 , виданий Саксаганським РА Криворізького МУ УМВС України 02.06.2018; РНОКПП НОМЕР_1 ) укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу щодо проходження молодшим сержантом ОСОБА_1 військової служби (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації, пунктом 1 якого, зокрема, передбачено обов`язок курсанта відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Згідно з пунктом 8 Контракту означений Контракт набрав чинності з 29.08.2017 року.
05.05.2018 ОСОБА_1 також підписано гарантійний лист, згідно з яким останній зобов`язався протягом червня-вересня 2018 року сплачувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації, копії розрахунків відповідач просив направляти за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_3 .
Наказом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 20.07.2018 №144 (по стройовій частині) молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , відрахованого наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 20.07.2018 №38 (по особовому складу) у зв`язку з достроковим розірванням контракту через службову невідповідність та звільненого з військової служби у запас за пунктом 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «д» через службову невідповідність, з 20.07.2018 виключено із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 21.07.2018.
До пункту 9 Контракту внесено інформацію, що вказаний Контракт припинено 20 липня 2018 року у зв`язку з достроковим розірванням контракту через службову невідповідність згідно з наказом начальника інституту №38 від 20.07.2018 року.
Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації до матеріалів справи надано листи на адресу ОСОБА_1 від 12.03.2020 №190/640 (без доказів направлення) та від 06.05.2020 №190/1192 (направлений засобами поштового зв`язку 12.05.2020) щодо сплати заборгованості з втрат, пов`язаних з навчанням, на загальну суму 132666,18 грн. з доданим розрахунком означених витрат.
Вважаючи наявними правові підстави для стягнення у судовому порядку з відповідача суму відшкодування витрат на утримання під час навчання, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби встановлено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).
Відповідно до частини шостої статті 2 Закону №2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з положеннями частини п`ятої статті 25 Закону №2232-XII з громадянами України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.
Частиною десятою статті 25 Закону №2232-XII передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, яким визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі Порядок №964).
Згідно з приписами пункту 3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом (п.4 Порядку №964).
Пунктом 7 Порядку №964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про виникнення у курсанта зобов`язання з відшкодування ним витрат, пов`язаних із утриманням такого курсанта, зокрема, у випадку дострокового розірвання контракту через невиконання освітньої програми.
При цьому, у випадку відмови курсанта добровільно відшкодувати відповідні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, такі витрати стягуються з нього в судовому порядку.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідача було відраховано від подальшого навчання з Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут та припинено чинність дії укладеного з ним контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу у зв`язку у зв`язку з достроковим розірванням контракту через службову невідповідність за підпунктом «д» пунктом 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з затвердженим начальником Військового інституту телекомунікацій та інформатизації загальним розрахунком від 20.07.2018 витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі курсанта ОСОБА_1 складають 132666,18 грн.
Водночас, згідно з гарантійним листом ОСОБА_1 зобов`язався протягом червня-вересня 2018 року сплачувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації та копії розрахунків просив направляти за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_3 . З вказаною адресою відповідачем було направлено вищевказаний розрахунок витрат.
Відтак, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів добровільного відшкодування відповідачем фактичних витрат, пов`язаних з утриманням, суд погоджується з доводами позивача про відмову відповідача від добровільного відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.
При цьому суд також зважає на відсутність незгоди відповідача з розрахунком суми фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.
З огляду на наведене правове регулювання та встановлені судом обставини щодо невідшкодування у добровільному порядку відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, позовні вимоги є обґрунтованими.
За положеннями частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши зібрані по справі докази та враховуючи те, що заявлену до стягнення заборгованість відповідач не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення станом на день розгляду справи не надано, а судом самостійно на виконання вимоги статті 9 КАС України не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, відповідно до частини 2 статті 139 КАС України з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім.Героїв Крут витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 132 666,18 грн. (сто тридцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 18 копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно