Справа № 120/3322/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 травня 2023 р. Справа № 120/3322/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

судді Яремчука Костянтина Олександровича,

за участі секретаря судового засідання Панасюк Вікторії Вікторівни,

представника позивача Рябоконя Руслана Павловича,

представника відповідача Костенко Юлії Олександрівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернуся ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі по тексту - ГУНП у Вінницькій області).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 19 березня 2023 року начальник управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області склав доповідну записку на ім`я начальника ГУНП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Проте на пропозицію інспекторів патрульної поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку із чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117325 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

За даним фактом наказом начальника ГУНП у Вінницькій області № 444 від 19 березня 2023 року призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 21 березня 2023 року, у пункті 2 резолютивної частини якого зазначено, що "відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування вважати такими, що підтвердилися".

У пункті 3 резолютивної частини цього ж висновку зазначено, що за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2, 6, 9, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року, пунктів 1.3 та 2.5 ПДР України, частин 1, 2, 3 розділу IV посадової інструкції, застосувати до старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Як зазначає позивач далі, аналогічне формулювання підстав наведене й у пункті 1 резолютивної частини наказу начальника ГУНП у Вінницькій області № 376 від 21 березня 2023 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області".

Далі, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області № 37 о/с від 22 березня 2023 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач вважає, що зазначені вище накази є незаконними та підлягають скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 11 вказаного Закону поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

На переконання позивача, з аналізу статті 11 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" слідує, що працівник поліції може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності виключно після прийняття рішення компетентним органом за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлення його вини та призначення відповідного адміністративного стягнення відповідно до КУпАП.

Тобто, формулювання норми "яких в установленому законом порядку притягнуто до адміністративної відповідальності" свідчить про те, що законом заборонено притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності раніше, ніж відносно останнього буде ухвалено судове рішення, яке набуде законної сили.

Відтак, на переконання позивача, притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського до винесення судом рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є прямим порушенням закону та принципу невинуватості особи.

Далі позивач зазначає, що відповідно до частини 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, службове розслідування має встановити зокрема наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.

Зі змісту наказу начальника ГУНП у Вінницькій області № 444 від 19 березня 2023 року слідує, що службове розслідування призначено за фактом вчинення дій, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

А тому позивач зазначає, що службове розслідування було призначено за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України. Водночас оцінка таким діям позивача безсумнівно є прерогативою суду, а не дисциплінарної комісії.

Позивач також зауважує, що сам по собі факт складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про доведеність вини у вчиненні такого правопорушення. При цьому службове розслідування завершено до прийняття судом рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Більше того, на думку позивача, службове розслідування відносно нього було проведено поверхнево, без мети встановлення всіх обставин, а наказ начальника ГУНП у Вінницькій області "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" № 444 від 19 березня 2023 року на ознайомлення ОСОБА_1 взагалі не надавався, а тому позивач не міг в повній мірі реалізувати свої права, що визначені Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", зокрема право на відвід окремих членів комісії. Також позивачу не було відомо про склад дисциплінарної комісії та про факт початку проведення службового розслідування.

Окрім того, відповідно до пункту 3 розділу ІІ Положення про Дисциплінарні комісії Національної поліції України, затвердженого наказом МВС № 893 від 07 листопада 2018 року, за листом керівника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України чи його заступника, а також керівника територіального (відокремленого) підрозділу цього органу до складу дисциплінарної комісії може(уть) бути включений(і) представник(и) підрозділу внутрішньої безпеки.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що включенню працівника відділу внутрішньої безпеки (який є окремим структурним підрозділом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України) до складу дисциплінарної комісії передує лист від керівника цього підрозділу до керівництва ГУНП у Вінницькій області про таке включення.

Проте всупереч наведеному керівник ГУНП у Вінницькій області включив працівника внутрішньої безпеки ОСОБА_6 до складу дисциплінарної комісії за відсутності такого листа, тобто самостійно, що виходить за межі процедури проведення службового розслідування, оскільки такий лист відсутній в матеріалах справи.

Також позивач вказав, що голова дисциплінарної комісії ОСОБА_8 розпочав службове розслідування самостійно до моменту видання наказу № 444 від 19 березня 2023 року. Підтвердженням цього факту є те, що начальник управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області Іванець В. 19 березня 2023 року ще до видання наказу № 444 звернувся з листом до керівника УПП у Вінницькій області (вих. № 261/37/01-2023) з метою отримання матеріалів про адміністративне правопорушення, складених відносно позивача. Про це свідчить хронологічна послідовність номерів вихідної кореспонденції з ГУНП у Вінницькій області. Зокрема запит ОСОБА_2 містить вихідний № 261/37/01-2023, в той час, як начальник ГУНП у Вінницькій області довів до відома ОСОБА_2 зміст наказу № 444 від 19 березня 2023 року за вихідним № 262/37/01-2023.

Наведене, на думку позивача, вказує, що ОСОБА_8 самостійно розпочав службове розслідування без відповідного наказу керівника ГУНП у Вінницькій області щодо проведення такого розслідування.

Окрім того, позивач вказав на упередженість дисциплінарної комісії, яка полягає в тому, що доповідна записка, видання наказу № 444 від 19 березня 2023 року, його реєстрація та відповідні запити були здійснені у вихідний день (неділю), тобто в неробочий час. А тому, на думку ОСОБА_1 , мала місце або фальсифікація документів, або керівництво ГУНП у Вінницькій області надало вказівку окремим працівникам здійснювати свої посадові обов`язки у позаробочий час. Тому наявна зацікавленість (в тому числі і керівництва ГУНП у Вінницькій області) не в об`єктивних результатах службового розслідування, а в бажанні якомога швидше отримати результати такого розслідування та прийняти рішення про звільнення позивача.

Далі ОСОБА_1 звернув увагу на тому, що в якості доказу, на підставі якого складено висновок службового розслідування, матеріали службового розслідування містять відеозапис подій, які мали місце 19 березня 2023 року, проте такий відеозапис отримано з істотним порушенням Порядку проведення службових розслідувань, оскільки його було надано управлінням патрульної поліції у Вінницькій області на запит начальника управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області Іванця В.

Разом із тим відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань в Національній поліції України лише уповноважений керівник під час службового розслідування підписує запити до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності з метою збирання матеріалів, необхідних для проведення службового розслідування. Пунктом 2 розділу І цього ж Порядку передбачено, що уповноважений керівник - це Міністр внутрішніх справ України, службова особа поліції, ректор закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділені повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Тобто, на переконання ОСОБА_1 , запит щодо отримання відеозапису подано неуповноваженою на те службовою особою, що, в свою чергу, є порушенням процедури проведення службового розслідування.

Також у позові звернуто увагу на акт перегляду матеріалів відеозаписів від 20 березня 2023 року, з якого слідує, що відеозаписи, які надані управлінням патрульної поліції, оглянуті лише одним членом дисциплінарної комісії ОСОБА_9 . Водночас відомостей про те, що інші члени дисциплінарної комісії ознайомлювалися з такими відеозаписами відсутні. Вказане свідчить про те, що дисциплінарна комісія формально підійшла до з`ясування істотних обставин.

Окрему увагу ОСОБА_1 звернув на те, що дисциплінарна комісія у висновку службового розслідування зазначила, що він своїми діями дискредитував звання поліцейського внаслідок вчинення правопорушення, що полягало в керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, перебування у громадському місці з ознаками алкогольного сп`яніння. З даного приводу позивач зазначив, що факт керування транспортним засобом лише буде предметом розгляду в ході дослідження обставин в справі про адміністративне правопорушення, а тому комісія не могла встановити таких фактів.

При цьому, на думку позивача, посилання у висновку службового розслідування як на підставу безальтернативного звільнення зі служби в поліції на протокол наради керівництва ГУНП у Вінницькій області від 05 червня 2019 року № 13 є недоречним, оскільки це суперечить нормам як Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", так і приписам Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України. Сам факт існування такого протоколу не породжує для керівника ГУНП у Вінницькій області обов`язку його дотримуватися, адже як Закон, так і Порядок мають вищу юридичну силу.

Також позивач зауважив, що всупереч пункту 8 частини 1 статті 19 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" висновок службового розслідування не містить відомостей, що характеризують позивача як поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень, що, в свою чергу, могло б вплинути на рішення керівника про застосування іншого виду дисциплінарного стягнення.

Більше того, члени дисциплінарної комісії не відобразили у висновку службового розслідування бездоганну поведінку ОСОБА_1 , високі показники виконання повноважень, наявність заохочень, що відповідно до пунктів 2, 3 частини 4 статті 19 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" є обставинами, що пом`якшують відповідальність.

При цьому посилання відповідача на порушення ОСОБА_1 присяги поліцейського, Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", Закону України "Про Національну поліцію", Правил етичної поведінки поліцейських є недоречними, оскільки такі норми закріплюють загальні вимоги законодавства, які розповсюджуються на поліцейських, а порушення вимог вказаних нормативно-правових актів неможливе без вчинення конкретного дисциплінарного проступку.

Щодо самої події, що мала місце в ніч з 18 на 19 березня 2023 року, то у висновку службового розслідування зазначено, що з моменту зупинки транспортного засобу до приходу патрульних у транспортному засобі горіли задні стопи і це, на думку комісії, свідчить про безперервне утримання водієм (позивачем) педалі гальма, а тому ОСОБА_1 не міг пересісти з пасажирського місця за кермо.

Однак позивач вважає, що такі висновки комісії є лише припущеннями, адже комісія не досліджувала технічні характеристики транспортного засобу (тип трансмісії тощо). Позивач зазначив, що проблеми зі стопами у автомобілі дійсно була. Після гальмуванні інколи стоп-сигнал продовжував працювати. З цього приводу позивач звертався до станції технічного обслуговування, на що йому пояснили, що такі випадки можуть мати місце. Саме тому той факт, що горіли ліхтарі стопів автомобіля не є беззаперечним аргументом, що свідчить про неможливість пересісти позивача з пасажирського місця за кермо водія.

Крім того, дисциплінарна комісія стверджує, що показання ОСОБА_10 є нелогічними, оскільки він особисто не повідомляв працівникам патрульної поліції, що саме він був за кермом до моменту зупинки транспортного засобу. Подібна позиція, на думку позивача, викликає подив, адже ОСОБА_11 ставиться в провину те, що повинні були здійснити працівники патрульної поліції, а саме опитати усіх присутніх і з`ясувати істину.

Також дисциплінарна комісія критично оцінила пояснення ОСОБА_12 щодо обставин події, вказуючи на те, що вони спростовуються відомостями, зафіксованими відеореєстраторами патрульних поліцейських. Проте у висновку не відображено, у якій саме частині та щодо яких обставин пояснення вказаного свідка є суперечливими.

За таких обставин ОСОБА_1 , вважаючи, що службове розслідування відносно нього проведено з явним порушенням процедури та, як наслідок, неправомірним застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, звернувся до суду з цим позовом із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області № 376 від 21 березня 2023 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських карного розшуку ГУНП у Вінницькій області" в частині накладення на капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУНП у Вінницькій області № 37 о/с від 22 березня 2023 року "Щодо особового складу" в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області;

- стягнути з ГУНП у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 березня 2023 року по дату винесення судом рішення у справі з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Ухвалою від 04 квітня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, задоволено клопотання позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судовий розгляд справи призначено на 27 квітня 2023 року.

12 квітня 2023 року ГУНП у Вінницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 19 березня 2023 року о 02 год. 05 хв. до ГУНП у Вінницькій області із УПП у Вінницькій області ДПП НП України надійшла інформація про те, що 19 березня 2023 року о 01 год. 00 хв. екіпажем УПП у Вінницькій області "ЮНКЕР-108" по вулиці Київській, буд. 45, у місті Вінниця зупинено автомобіль марки "Mitsubishi Pajero Wagon", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 , у якого виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння та відносно якого в подальшому складено адміністративні матеріали за частиною 1 статті 130 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції).

Цього ж дня, керівництву ГУНП подано доповідну записку управлінням головної інспекції ГУНП (вих. № 262/37/01-2023) з пропозицією призначити службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни, допущених капітаном поліції ОСОБА_1 , а також для вивчення ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямим керівниками щодо підлеглого поліцейського.

З метою об' єктивного з`ясування обставин, причин та умов, що призвели до можливого порушення капітаном поліції ОСОБА_1 службової дисципліни наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 19 березня 2023 року № 444 призначено службове розслідування, на час проведення якого відповідно до частини 1 статті 70 Закону України "Про Національну поліцію", статті 17 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" капітана поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків.

Під час службового розслідування дисциплінарною комісією досліджено копію протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписи, зроблені поліцейськими УПП у Вінницькій області ДПП НП України на портативні відеореєстратори під час перебування на місці виявлення правопорушення, а також інші матеріали і відомості з питань, що стосуються службового розслідування та можуть свідчити про вчинення дисциплінарного проступку поліцейським. Окрім того, опитано поліцейських УПП у Вінницькій області ДПП НП України, які здійснювали складання адміністративних матеріалів за порушення у сфері безпеки дорожнього руху відносно капітана поліції ОСОБА_1 . Також відібрано письмові пояснення від позивача, його безпосереднього та прямого керівників, а також від інших осіб.

Так, дисциплінарною комісією встановлено, що 19 березня 2023 року о 01 год. 00 хв. екіпажем УПП у Вінницькій області ДПП "ЮНКЕР-108" під час патрулювання вулиці Київська у місті Вінниця у зв`язку з недотриманням комендантської години біля будинку № 45 зупинено автомобіль марки "Mitsubishi Pajero Wagon", реєстраційний номер НОМЕР_1 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власник ОСОБА_13 ) під керуванням старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 .

Під час перевірки документів та спілкування із ОСОБА_1 , який на момент зупинки знаходився за кермом згаданого автомобіля, поліцейськими управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України встановлено, що останній має явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий та характерний запах алкоголю з порожнини рота, притуплений погляд, нечітка мова та порушення координації рухів).

3 огляду на це відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, патрульними поліцейськими неодноразово (понад 4 рази) запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу "Drager Alcotest" або з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у комунальному закладі "ЦТЗ "Соціотерапія ВОР". На ці пропозиції ОСОБА_1 чіткої відповіді не надавав та всіляко ухилявся від проходження такого огляду. При цьому під час розмови з поліцейськими УПП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_1 вів себе зухвало, а в окремих випадках і агресивно.

Як наслідок, поліцейськими УПП у Вінницькій області відповідно до вимог статті 254 КУпАП та розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117325 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП (відмова від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння).

Далі представник відповідача зверну увагу на тому, що всі обставини вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку зафіксовано на портативні відеореєстратори поліцейських УПП у Вінницькій області, а для з`ясування фактичних обставин оформлення адміністративних матеріалів відносно позивача на адресу УПП у Вінницькій області ДПП направлено запит щодо надання копій адміністративних матеріалів та відеозаписів з таких портативних відеореєстраторів.

20 березня 2023 року УПП у Вінницькій області ДПП НП України листом за № 10281/41/21/02-202 надало дисциплінарній комісії запитувані матеріали.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19 березня 2023 року о 01 год. 03 хв. по вулиці Київській, будинок 45, у місті Вінниці, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Mitsubishi Pajero Wagon", реєстраційний номер НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду в установленому законом порядку відмовився на місці зупинки.

Як зауважив представник відповідача, зі змісту адміністративного протоколу також слідує, що капітан поліції ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення по суті порушення, про що у графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" поліцейським УПП у Вінницькій області зроблено відповідний запис "відмовився". Аналогічний запис наявний у графах протоколу "Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи", "Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав" та "Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності".

Крім того, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, вилучено посвідчення водія НОМЕР_4 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_5 , який він відмовився отримувати.

Далі представник відповідача звернув увагу на тому, що дисциплінарна комісія, досліджуючи судову практику (зокрема постанову Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 420/3659/19), дійшла висновку, що вирішення питання щодо наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні поліцейського не залежить від результатів провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до висновків колегії суддів Верховного Суду посадова особа за наслідками службового розслідування притягується до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку із порушенням службової дисципліни, Правил етичної поведінки поліцейських і передбачених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язань в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, що призвело до дискредитації звання поліцейського і негативно вплинуло на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Також представник ГУНП у Вінницькій області вказав, що дисциплінарна комісія дійшла вірного висновку, що поведінка капітана поліції ОСОБА_1 , зафіксована на портативний відеореєстратор, свідчить про те, що він свідомо не виконував законні вимоги поліцейських УПП у Вінницькій області та під надуманими приводами (відсутність підстав для зупинки, доказів та свідків правопорушення) ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння, чим перешкоджав встановленню істини. До того ж на відео зафіксована нечітка вимова та порушення координації рухів позивача.

При цьому з метою конкретизації обставин події та відомостей, які необхідно було з`ясувати в ході проведення службового розслідування було допитано як позивача, так і свідка ОСОБА_14 , який перебував на пасажирському сидінні автомобіля.

На переконання представника відповідача, аналіз пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_14 свідчить про те, що до їх показів слід віднестися критично, адже такі суперечать реальним обставинам події та повністю спростовуються відомостями, що зафіксовані на відео з портативних відеореєстраторів працівників УПП у Вінницькій області.

Підсумовуючи все вищевикладене, оцінивши зібрані докази, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_1 дискредитував звання поліцейського внаслідок вчинення суспільно-небезпечного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, яке створювало потенційну загрозу життю та здоров`ю громадян, та полягало у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, перебування у громадському місці з ознаками алкогольного сп`яніння, неспроможності у повній мірі усвідомлювати та контролювати свої дії, висловлювати думки. Дискредитація за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують поліцейських та власне органи Національної поліції України, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Особливу увагу представник відповідача звернув на тому, що підставою для призначення службового розслідування став не факт складання відносно позивача адміністративних матеріалів чи керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вчинення ОСОБА_1 дій, сутність яких полягає у порушенні службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості та дій, які суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такі дії ОСОБА_1 вказують на реальну наявність в його поведінці ознак дисциплінарного проступку. При цьому метою проведення службового розслідування не може бути встановлення факту вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, адже така повинна доводитися в судовому порядку.

Отже, на переконання представника ГУНП у Вінницькій області, вина ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто в тому, що позивач розумів протиправність своїх дій та свідомо допускав настання негативних наслідків. При цьому службовим розслідуванням не встановлено жодних непереборних обставин з огляду на які б позивач був змушений порушувати Правила дорожнього руху України, а навпаки, під час проведення такого розслідування зібрано матеріали, які повністю підтверджують порушення ОСОБА_1 . Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 2, 6, 9, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII, абзацу 2 пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, пункту 1.3 та 2.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Як наслідок, застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є правомірним, а тому в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити в повному обсязі.

В ході судового засідання, що мало місце 27 квітня 2023 року, судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, якою оголошено перерву у судовому засіданні до 22 травня 2023 року у зв`язку з технічними проблемами, які унеможливили дослідження електронного доказу (диску), долученого до відзиву на позовну заяву.

22 травня 2023 року представником ОСОБА_1 подано до суду додаткові письмові пояснення. У таких йдеться про те, що спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, врегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України". Так, на переконання представника позивача, ГУНП у Вінницькій області було грубо порушено вимоги вказаного Закону в частині застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення. Представник позивача зазначив, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції під час дії воєнного стану. Водночас Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" № 2123-ІХ від 15 березня 2022 року Дисциплінарний статут Національної поліції України доповнено розділом V, яким регламентовано особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану. Далі представник ОСОБА_1 звертає увагу на положення частини 1 статті 29 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", згідно з якою у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (частина 2 статті 29 вказаного Закону). Відтак, на переконання представника позивача, оскільки у ОСОБА_1 на момент прийняття наказу про звільнення зі служби в поліції були відсутні будь-які дисциплінарні стягнення, тому відповідач, встановивши наявність дисциплінарного проступку був зобов`язаний застосувати найменш суворий вид дисциплінарного стягнення (зауваження), що б відповідало приписам частини 2 статті 29 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".

В ході судового засідання 22 травня 2023 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Натомість, представник ГУНП у Вінницькій області заперечувала проти задоволення позову, посилаючись при цьому на обставини, що наведені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з червня 2016 року проходив службу в органах Національної поліції України та з 22 квітня 2021 року займав посаду старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області.

19 березня 2023 року начальником управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області на ім`я начальника ГУНП у Вінницькій області складено доповідну записку про те, що 19 березня 2023 року о 01 год. 30 хв. екіпажем УПП у Вінницькій області "Юнкер-0108" по вулиці Київській у місті Вінниці у зв`язку з порушенням комендантської години зупинено автомобіль марки "Mitsubishi Pagero Wagon", реєстраційний номер НОМЕР_6 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником є ОСОБА_13 ) під керуванням старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 . При спілкуванні поліцейських з ОСОБА_1 в нього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу "Drager Alcotest" на місці зупинки або в комунальному заккладі "ЦТЗ "Соціотерапія ВОР", на що останній відмовився. В подальшому, поліцейськими УПП у Вінницькій області складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 117325 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а інформацію про вказану подію внесено до Інформаційного порталу Національної поліції України.

За фактом отриманої інформації та з метою з`ясування всіх обставин, викладених у доповідній записці начальника управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області щодо порушень службової дисципліни, допущених окремими поліцейськими управління карного розшуку, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 19 березня 2023 року № 444 призначено службове розслідування, на час проведення якого ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків. Цим же наказом утворено дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування та визначено її склад.

21 березня 2023 року начальником ГУНП у Вінницькій області затверджено висновок за результатами службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області від 19 березня 2023 року.

У висновку службового розслідування зазначено, що 19 березня 2023 року о 01 год. 00 хв. поліцейськими УПП у Вінницькій області ДПП НП України (автопатруль "Юнкер-0108"), сержантом поліції В. Регушем та старшим сержантом поліції Р. Мрачковським, під час патрулювання вулиці Київська у місті Вінниці за порушення комендантської години біля будинку № 45 було зупинено автомобіль марки "Mitsubishi Pagero Wagon", реєстраційний номер НОМЕР_6 (відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником є ОСОБА_13 ) під керуванням старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї й вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 .

Під час перевірки документів та спілкування із капітаном поліції ОСОБА_1 , який на момент зупинки знаходився за кермом згаданого автомобіля, поліцейськими УПП у Вінницькій області ДПП НП України було встановлено, що останній має явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий та характерний запах алкоголю з порожнини рота, притуплений погляд, нечітка мова та порушення координації рухів), у зв`язку з чим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі. На таку пропозицію ОСОБА_1 чіткої відповіді не надав та всіляко ухилявся від проходження огляду. При цьому під час розмови з поліцейськими УПП у Вінницькій області ДПП НП України капітан поліції ОСОБА_1 поводив себе зухвало, а в окремих випадках і агресивно. За таких обставин працівником патрульної сержантом поліції Регушем В.М. відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААБ № 117325 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також дисциплінарною комісією встановлено, що дану подію поліцейські УПП у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_15 та старший сержант поліції ОСОБА_16 безперервно фіксували на портативні відеореєстратори.

В ході перегляду наданих дисциплінарній комісії відеофайлів з портативного реєстратора старшого сержанта поліції ОСОБА_17 встановлено, що на відео зафіксовані події, які мали місце 19 березня 2023 року з 01:06:10 по 01:37:35, зокрема обставини зупинення поліцейськими УПП у Вінницькій області автомобіля марки "Mitsubishi Pagero Wagon", реєстраційний номер НОМЕР_6 , за кермом якого перебував капітан поліції Д. Шпильовий.

Детальним вивченням відеозапису встановлено, що поліцейські УПП у Вінницькій області на службовому автомобілі рухаються слідом за автомобілем чорного кольору та о 01:06:24 подають його водієві відповідний звуковий та світловий сигнали для здійснення зупинки. Фактичну його зупинку зафіксовано о 01:06:33. Після чого, о 01:06:41 поліцейські УПП у Вінницькій області підходять до вказаного автомобіля марки "Mitsubishi Pagero Wagon", реєстраційний номер НОМЕР_6 , де на водійському сидінні перебуває капітан поліції Д. Шпильовий. Поки патрульні поліцейські підходили до зупиненого транспортного засобу задні стопи світили яскравим кольором, що свідчить про постійне утримання водієм педалі гальм. Зі словами «Отвечаю. Трезвий. Дякую» капітан поліції ОСОБА_18 демонструє своє службове посвідчення. Разом з тим патрульні поліцейські, відрекомендувавшись, пропонують капітану поліції ОСОБА_19 вийти з автомобіля, що останній і робить. Після цього патрульні поліцейські вказують ОСОБА_19 на те, що він має виражені ознаки перебування в стані алкогольного сп`яніння та запитують про його самопочуття. Потім капітану поліції ОСОБА_19 ставиться питання «Дімон, ти може щось трошки цей?». На що останній, знизуючи плечима, відповідає «Я ні, можу дихати». У свою чергу, старший сержант поліції ОСОБА_16 відповів «Та що дихати, тут можна і не дихати». В подальшому на відео видно як капітан поліції ОСОБА_20 пропонує одному з поліцейських (сержанту поліції ОСОБА_21 ) відійти в сторону та поспілкуватися окремо. Водночас вказаний поліцейський відмовляється та починає присоромлювати капітана поліції ОСОБА_1 за його поведінку та можливе керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Після чого капітан поліції ОСОБА_22 , говорить «Якщо є будь-які питання щодо мого стану, то необхідно взяти двох понятих», на що поліцейські роз`яснюють, що відбувається фіксація на два портативні відеореєстратори, а тому присутність свідків є необов`язковою. Потім на відео зафіксовано як о 01:16:52 поліцейськими УПП у Вінницькій області пропонується капітану поліції ОСОБА_19 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки його нечітка хода та вимова, а також характерний запах з порожнини рота свідчать про можливе вживання ним алкогольних напоїв. Проте капітан поліції ОСОБА_20 заявляє, що не розуміє підстав для його зупинки. Також капітан поліції ОСОБА_20 почав заперечувати факт керування автомобілем, за кермом якого він був виявлений. О 01:18:12 на відео зафіксовано як поліцейські УПП у Вінницькій області вдруге пропонують ОСОБА_19 пройти огляд на стан сп`яніння. Також на відео зафіксовано як патрульні поліцейські о 01:22:18, 01:27:46 та 01:33:13 вкотре пропонують капітану поліції ОСОБА_19 пройти огляд на стан сп`яніння. На що той щоразу відповідав однотипними фразами про відсутність підстав для його зупинки та проходження ним огляду на стан сп`яніння. При цьому продовжував вимагати від поліцейських доказів та свідків порушення. Крім того, на відео зафіксовано, як капітан поліції ОСОБА_20 стверджує, що він можливо є пішоходом. Також, під час розмови з поліцейськими капітан поліції ОСОБА_20 періодично поводив себе зухвало з проявами агресії. З огляду на це поліцейські УПП у Вінницькій області повідомили капітану поліції ОСОБА_19 , що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно нього буде складено адміністративний протокол. Після цього о 01:30:27 капітан поліції ОСОБА_20 надав патрульним поліцейським своє посвідчення водія, з яким о 01:36:19 сержант поліції ОСОБА_15 сів у службовий автомобіль та почав складати адміністративні матеріали за частиною 1 статті 130 КУпАП.

На думку дисциплінарної комісії, така поведінка капітана поліції ОСОБА_1 свідчить про те, що він свідомо не виконував законі вимоги патрульних поліцейських та під надуманими приводами ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння, чим перешкоджав встановленню обставин події. До того ж на відео зафіксовані нечітка вимова та порушення координації рухів капітана поліції ОСОБА_23 .

Під час перегляду відео з портативного відеореєстратора сержанта поліції ОСОБА_24 дисциплінарною комісією встановлено, що о 01:53:34 патрульний поліцейський виходить із службового автомобіля та кличе до себе капітана поліції ОСОБА_1 для ознайомлення його з протоколом, дачі ним пояснень, отримання копії протоколу та тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. Проте капітан поліції ОСОБА_20 , нічого не пояснюючи, йде з місця зупинки.

Також у висновку зазначено, що в ході службового розслідування опитаний капітан поліції ОСОБА_20 пояснив, що 18 березня 2023 року о 16:00 його мати ОСОБА_13 на автомобілі марки "Mitsubishi Pagero Wagon", реєстраційний номер НОМЕР_6 , підвезла його до гостинного комплексу «Гостевія», що розташований за межами смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області., де він разом з друзями святкував день народження. Під час святкування вживав алкоголь. Після закінчення святкування (біля опівночі) за ним до гостинного комплексу приїхав ОСОБА_25 на автомобілі його матері, тобто на автомобілі марки "Mitsubishi Pagero Wagon". Приїхавши додому, побачив, що в автомобілі загорілися паливні лампочки газу та бензину, а тому для того аби заправити автомобіль вони поїхали на АЗС, що розташована по вулиці Київська в м. Вінниці. Заїхавши на територію АЗС, ОСОБА_25 припаркував автомобіль та почали очікувати інших гостей з святкування, які мали привезти паливну карту. Перебуваючи поряд з АЗС, побачили автомобіль патрульної поліції та підійшли привітатися з патрульними поліцейськими. Далі ОСОБА_25 сказав, що їм краще покинути АЗС, оскільки він побачив з патрульними поліцейськими працівника воєнкомату і розумів, що під час коменданської години йому можуть вручити повістку. А тому ОСОБА_25 сів за кермо на очах у патрульних поліцейських та вони покинули територію АЗС. Проїхавши певну відстань, ОСОБА_25 повідомив, що їх зупиняють патрільні поліцейські. Після зупинення вирішили, що до патрульних поліцейських вийде ОСОБА_20 як їх колега (поліцейський) та пояснить причину порушення коменданської години. При цьому ОСОБА_20 сидів на передньому пасажирському сидінні і коли автомобіль зупинився, останній почав швидко виходити з автомобіля аби ОСОБА_25 взагалі не попадав на очі патрульним поліцейським та працівнику воєнкомату. Однак, можливо, при різкому хватанні за ручку дверей чи неправильному нажиманні ОСОБА_26 центрального замка двері заблокувалися і не відкрилися. Тоді прийняли рішення, що ОСОБА_25 випустить його через водійські двері. Для цього ОСОБА_25 пересів на заднє сидіння автомобіля, щоб дати можливість ОСОБА_19 пересісти на водійське сидіння та вийти до поліцейських. В цей момент до автомобіля підійшли патрульні поліцейські, з якими ОСОБА_20 почав спілкування. Патрульні поліцейські почали спілкування з ним як з водієм. Будучи дійсно в нетверезому стані, ОСОБА_27 визнав, що мав би передбачити такий перебіг подій. Проте наявний стан не дав можливості тверезо оцінити ситуацію. Також в поясненнях ОСОБА_20 визнав, що з патрульними поліцейськими дійсно проявив агресію, адже було прикро, що ті подумали, що він керував автомобілем в нетверезому стані. Далі ОСОБА_20 пояснив, що ближче до обіду 19 березня 2023року дізнався, що патрульні поліцейські склали відносно нього протокол за статтею 130 КУпАП.

При цьому на запитання члена дисциплінарної комісії «Чи пропонували Вам працівники поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння?» ОСОБА_20 повідомив, що освідування не заперечував, стан свій знав, дану незаконну вказівку пропонував пройти законно за участі двох понятих. Також пояснив, що за участі понятих потрібно було також розібратися та пояснити, що за кермом був не він.

Також у висновку службового розслідування зафіксовано пояснення ОСОБА_10 , який надав пояснення, що за змістом подібні тим, які надав і ОСОБА_22 .

Проте дисциплінарна комісія критично оцінила пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , оскільки на відео з портативних відеореєстраторів патрульних поліцейських зафіксовано, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_25 перебував на передньому пасажирському сидінні та вживав їжу. Крім того, під час розмови з патрульними поліцейськими ОСОБА_25 не повідомляв про те, що саме він керував транспортним засобом.

За таких обставин на підставі отриманих пояснень від самого ОСОБА_1 , працівників патрульної поліції Мрачковського Р. та ОСОБА_24 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , керівників позивача ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , переглядом відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських, дисциплінарною комісією зроблено висновок про необхідність застосувати відносно ОСОБА_1 найсуворіший вид дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції.

В подальшому, наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 21 березня 2023 року № 376 за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні Присяги поліцейського, вимог частини 1, пунктів 1, 3, 6, 9, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух", пунктів 1.3 та 2.5 Правил дорожнього руху України, частини 1, 2, 3 розділу IV посадової інструкції старшого оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 до останнього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільненні зі служби в поліції.

Іншим наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 22 березня 2023 року № 37 о/с у зв`язку з реалізацією накладеного дисциплінарного стягнення, на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 22 березня 2023 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію", відповідно до частини першої статті 1 якого Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (надалі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Принципи етики для працівників поліції визначають Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09 листопада 2016 року № 1179, відповідно до яких, зокрема, поліцейські повинні неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку. Також, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до статей 11, 12, 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Згідно зі статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

У пункті 1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (надалі - Порядок № 893), зазначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень пунктів 1, 4 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку № 893).

Положеннями статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема: документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з приписами розділу VI та VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

Підстави звільнення зі служби в поліції визначені частиною першою статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6).

Так, в ході судового розгляду встановлено, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції слугувало вчинення ним дисциплінарного проступку, що полягав у порушенні службової дисципліни, а саме невиконання вимог поліцейських щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому обставини відмови позивача від проходження огляду на стан сп`яніння були виявлені працівниками патрульної поліції, що стало наслідком оформлення стосовно позивача адміністративних матеріалів (протоколу) про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суд погоджується з твердженнями відповідача, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності не слід пов`язувати з фактом притягнення його до дисциплінарної відповідальності, позаяк, як уже наголошувалось судом вище, звільнення позивача зі служби в поліції відбулось не у зв`язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, а за порушення службової дисципліни.

Втім, і в першому, і в другому випадках зміст виявленого порушення полягає у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, однак такі дії цьому випадку мають різну юридичну кваліфікацію. Зокрема, у разі відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння кваліфікується за частиною 1 статті 130 КУпАП як правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Водночас, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння може бути кваліфікована як порушення цієї особою (в даному випадку поліцейським) службової дисципліни, що дискредитує таку особу як працівника поліції.

Як слідує із досліджених судом матеріалів справи та наявного в матеріалах справи відеозапису з портативних реєстраторів працівників УПП у Вінницькій області, позивач не заперечував факту відмови на пропозицію співробітників патрульної поліції від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння після зупинки транспортного засобу "Mitsybishi Pagero Wagon", про що свідчать матеріали службового розслідування, в тому числі і переглянуті в судовому засіданні відеозаписи з портативних відеореєстраторів (бодікамер) співробітників патрульної поліції.

Разом з тим, обґрунтовуючи поданий позов, позивач вказав на певні процедурні порушення, що, на його думку, мали місце під час проведення службового розслідування. Зокрема у позові йдеться про такі порушення процедури: неознайомлення позивача з наказом про призначення службового розслідування та скорочені строки проведення такого розслідування; порушення процедури включення представника підрозділу внутрішньої безпеки до складу дисциплінарної комісії; проведення службового розслідування до моменту фактичної видачі наказу про його проведення; упередженість дисциплінарної комісії у зв`язку з проведенням службового розслідування у позаробочий час; неврахування дисциплінарною комісією відомостей, що характеризують позивача як поліцейського, даних про відсутність у нього дисциплінарних стягнень, а також попередню бездоганну поведінку позивача.

Надаючи оцінку таким аргументам позивача, суд враховує наступне.

Як вже зазначалося вище, відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначаються підстава та форма проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 893).

Відтак ані нормами Порядку № 893, ані приписами Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" не вимагається ознайомлення особи, відносно якої проводиться службове розслідування, з наказом про його призначення.

Суд зауважує, що відповідно до приписів Порядку № 893 та згадуваного вище Закону на кадровий підрозділ покладається обов`язок ознайомлення особи, що притягається до дисциплінарної відповідальності, лише із наказом про застосування дисциплінарного стягнення, а тому доводи позивача в частині неознайомлення його з наказом про призначення службового розслідування слід визнати необґрунтованими.

При цьому пунктом 3 частини 1 статті 18 Дисциплінарного статусу Національної поліції України гарантовано право поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами.

Необґрунтованими слід визнати і аргументи позивача щодо недотримання відповідачем строків проведення службового розслідування.

Так, в силу приписів статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина 2 статті 16 Закону).

Відтак законодавцем встановлено лише строки, якими обмежується час проведення службового розслідування (такими є 30 днів та 60 днів), натомість Дисциплінарним статутом Національної поліції України не встановлюється будь-яких заборон проведення службового розслідування в короткі строки (в даному випадку з 19 березня 2023 року по 21 березня 2023 року), а тому такі аргументи ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Окрім того, критично слід оцінити посилання позивача на неможливість реалізувати права (в тому числі і право на відвід членів комісії) як особи, відносно якої проводиться службове розслідування, з огляду на швидке проведення такого), адже такими правами позивач міг скористатися в тому числі під час надання письмових пояснень, що ним подані дисциплінарній комісії.

Далі, як зазначено у пунктах 1, 3 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії Національні поліції України персональний склад дисциплінарних комісій із проведення службових розслідувань за відомостями про порушення поліцейським посадових (функціональних) обов`язків, наказів безпосереднього керівника, втрату службового посвідчення та (або) спеціального жетона (знака) формується із числа поліцейських та працівників органу (підрозділу) поліції, в якому проходить службу зазначений поліцейський.

За листом керівника Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України чи його заступника, а також керівника територіального (відокремленого) підрозділу цього органу до складу дисциплінарної комісії може(уть) бути включений(і) представник(и) підрозділу внутрішньої безпеки.

Так, судом встановлено, що до складу дисциплінарної комісії за наказом відповідача від 19 березня 2023 року № 444 включено в тому числі і представника підрозділу внутрішньої безпеки - старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ Вінницького управління ДВБ НП України майора поліції Я. Рябого.

При цьому відповідний лист керівника Вінницького управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України датований 20 березня 2023 року, тобто наступного дня після видання наказу від 19 березня № 444 про призначення службового розслідування.

Водночас слід зазначити, що хоча наказ № 444 від 19 березня 2023 року про призначення службового розслідування видано раніше, аніж підрозділом внутрішньої безпеки скеровано лист до ГУНП у Вінницькій області, проте така обставина свідчить про допущення формального порушення, яке не вплинуло на неповноту та необ`єктивність проведеного дисциплінарною комісією службового розслідування.

Більше того, в судовому засіданні представниця відповідача пояснила, що старший оперуповноважений з особливо важливих справ Вінницького управління ДВБ НП України майора поліції Я. Рябий 19 березня 2023 року здійснював чергування, а тому саме його делеговано до дисциплінарної комісії, у якій він і брав участь.

Доводи ОСОБА_1 в частині передчасного проведення службового розслідування головою дисциплінарною комісією В. Іванцем також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи, адже як запит голови дисциплінарної комісії, що скерований на адресу УПП у Вінницькій області, так і наказ № 444 датовані однією й тією ж датою (19 березня 2023 року), а вихідний номер на такому листі та на резолюції керівника до наказу не свідчить про той факт, що збирання доказів в ході проведення службового розслідування розпочалося до призначення службового розслідування.

Також суд безпідставними слід визнати аргументи позивача стосовно упередженості дисциплінарної комісії під час проведення розслідування з огляду на те, що ГУНП у Вінницькій області не могло здійснювати свої повноваження (видати наказ про призначення службового розслідування, скласти доповідну записку тощо) у вихідний день (19 березня 2023 року).

Так, відповідно до частини 1 статті 59 Закону України Про Національну поліцію служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 91 згадуваного Закону особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: службу у святкові та вихідні дні.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків (частина 4 статті 91 Закону).

Відтак, на переконання суду, посадові особи ГУНП у Вінницькій області, що були залучені до виконання службових обов`язків, могли виконувати свої повноваження у вихідний день, а тому такі доводи ОСОБА_1 є необгрунтованими.

При цьому доводи позивача щодо фальсифікації таких документів (складання їх заднім числом) не підтверджені жодними доказами, а тому є нічим іншим, як припущенням позивача.

Також позивач стверджує, що відеозапис, на який міститься посилання у висновку службового розслідування, отримано з істотним порушенням Порядку № 893, а тому є недопустимим доказом.

Обґрунтовуючи такі твердження, позивач посилається на пункт 1 розділу ІV Порядку № 893, відповідно до якого лише уповноважений керівник під час службового розслідування підписує запити до інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності з метою збирання матеріалів, необхідних для проведення службового розслідування.

Водночас відповідно до пункту 2 розділ І зазначеного Порядку уповноважений керівник це Міністр внутрішніх справ України, службова особа поліції, ректор закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділені повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Тому, на думку позивача, запит щодо надання відеозапису подано неуповноваженою на те службовою особою (головою дисциплінарної комісії), що грубо порушує процедуру проведення службового розслідування.

Однак суд критично ставиться і до таких аргументів позивача з огляду на таке.

Розділом IV Порядку № 893 визначено повноваження уповноваженого керівника та осіб, які беруть участь у проведенні службового розслідування.

Пунктом 1 розділу IV Порядку № 893 дійсно передбачено, що уповноважений керівник або особа, яка виконує його обов`язки, під час службового розслідування зокрема підписує запити до інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності з метою збирання матеріалів, необхідних для проведення службового розслідування.

Разом із тим пунктом 6 цього ж розділу Порядку № 893 визначено, що повноваження голови та членів дисциплінарної комісії визначаються статтею 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

За приписами пункту 2 частини 9 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право зокрема одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи.

Аналогічні за змістом приписи містяться і у підпункті 4 пункту 1 розділу ІІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, відповідно до якого дисциплінарна комісія під час проведення щодо поліцейського службового розслідування має право одержувати в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів службового розслідування.

В силу підпункту 16 пункту 2 розділу ІІІ цього ж Положення голова дисциплінарної комісії окрім іншого користується повноваженнями члена дисциплінарної комісії.

За приписами підпункту 3 пункту 3 розділу ІІІ зазначеного Положення член дисциплінарної комісії готує та надсилає за підписами уповноважених посадових осіб поліції запити для отримання інформації, яка має значення для проведення службового розслідування, збирає інформацію, пояснення, документи і матеріали, здійснює їх дослідження.

За наведених обставин посилання позивача на те, що запит до УПП у Вінницькій області щодо отримання відеозапису подано неуповноваженою на те особою повністю спростовуються наведеними вище нормами Дисциплінарного статуту та Положенням про Дисциплінарні комісії, адже на ОСОБА_30 як голову дисциплінарної комісії покладені функції щодо збирання доказів, які мають значення для проведення службового розслідування.

Також позивач звертає увагу суду на те, що відеозапис, який надано УПП у Вінницькій області, оглянуто лише одним членом дисциплінарної комісії (Я. Коробко), що свідчить про формальний підхід інших членів дисциплінарної комісії до виконання своїх повноважень.

Судом встановлено, що 20 березня 2023 року членом дисциплінарної комісії начальником ВСР УГІ ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції Я. Коробко дійсно складено акт перегляду відеозаписів від 20 березня 2023 року, де викладено повний перебіг подій, які мали місце 19 березня 2023 року з 01 год. 06 хв. по 01 год. 54 хв. за участі капітана поліції ОСОБА_1 .

Водночас складання акту лише одним членом дисциплінарної комісії не свідчить про той факт, що інші члени дисциплінарної комісії не переглядали відеозапис за участі позивача, а лише слугує окремим доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку. Більше того, підписання такого акту всіма членами дисциплінарної комісії не передбачено ані Дисциплінарним статутом, ані Порядком № 893.

Також під час судового засідання судом досліджено долучений до відзиву на позовну заяву відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників УПП у Вінницькій області.

В ході дослідження такого судом встановлено, що о 01 год. 06 хв. працівники УПП у Вінницькій області зупинили транспортний засіб Mitsubishi Pagero Wagon. За кермом вказаного транспортного засобу перебував капітан поліції ОСОБА_1 . Вказані обставини спростовують доводи позивача щодо того, що транспортним засобом керувала інша особа. На відеозаписах обох відеореєстраторів чітко видно, що в момент зупинки транспортного засобу саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу. При цьому з відеозаписи свідчать про те, що переднє пасажирське сидіння транспортного засобу зайняте іншою особою.

Наведене спростовує доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом, а пересів за кермо для того аби вийти з транспортного засобу до працівників патрульної поліції та пояснити, чому вони порушують коменданську годину.

Більше того, особливу увагу варто звернути на тому, що протягом всього часу спілкування позивача з патрульними поліцейськими ним не заперечувалась та обставина, що саме він керував транспортним засобом. Ним також не повідомлялися і обставини, що перешкодили вийти йому з автомобіля в момент зупинки з правої сторони транспортного засобу як пасажир.

Окрім того, і ОСОБА_25 не повідомляв патрульних поліцейських про те, що саме він керував транспортним засобом, а не позивач.

Також доказом того, що саме позивач керував транспортним засобом є те, що він надав патрульному поліцейському своє посвідчення водія, чим визнав такий факт.

Усе вищенаведене спростовує посилання позивача про те, що він не перебував за кермом транспортного засобу під час його зупинки патрульними поліцейськими.

При цьому в ході дослідження відеозапису чітко прослідковується те, що позивач свідомо не виконував законних вимог працівників УПП у Вінницькій області щодо проходження огляду на стан сп`яніння, всіляко уникав під надуманими приводами (відсутність підстав для зупинки, доказів та свідків правопорушення) проходження огляду на стан сп`яніння. Окрім того, на відео зафіксовано нечітку вимову та порушення координації рухів ОСОБА_1 , а іноді позивач веде себе досить зухвало, що лише дискредитує органи поліції.

Фактично зміст позовної заяви зводиться до того, що відповідачем не дотримано процедури проведення службового розслідування та порушено її.

Окрім інших доводів, яким надавалася оцінка вище, у позові йдеться про те, що призначення і проведення відносно нього службового розслідування, а також прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності могло відбутися лише за наслідками розгляду судом матеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення. Оскільки станом на час прийняття оспорюваних наказів Вінницьким міським судом Вінницької області позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, тому жодних підстав притягати його до дисциплінарної відповідальності також не було.

Надаючи оцінку таким доводам позивача, суд зазначає, що за змістом пункту 1 розділу ІІ Порядку № 893 підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як слідує із наказу начальника ГУНП у Вінницькій області «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 19 березня 2023 року № 444, підставами для призначення службового розслідування став не факт оформлення відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за частиною 1 статті 130 КУпАП, а вчинення ним дій, сутність яких полягає у можливому порушенні службової дисципліни. Жодних матеріалів про адміністративне правопорушення до відповідача в цьому разі не надходило, а приводом для ініціювання такого питання стала доповідна записка начальника управління головної інспекції ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції В. Іванця від 19 березня 2022 року щодо порушень службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 .

Верховний Суд у своїй постанові від 06 квітня 2021 року у справі № 420/3659/19 вказав, що вирішення питання щодо наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні поліцейського не залежить від результатів провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки за наслідками службового розслідування поліцейський притягається не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку з порушенням службової дисципліни. При цьому, хоча оскаржуваний наказ і прийнято на підставі, зокрема, відомостей, наявних, зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення, однак він ґрунтується на самостійних правових підставах.

Тому, суд наголошує, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало не вчинення ним адміністративного проступку, а скоєння ним дій, які суперечать інтересам служби та компрометують його звання поліцейського. Тобто, в ході проведення службового розслідування відповідачем не перевірялась законність складання відносно позивача адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, як і достатність і достовірність кожного доказу, складеного працівниками патрульної поліції при складанні таких матеріалів, оскільки це є прерогативою суду при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення, а встановлювались обставини, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 саме дисциплінарного проступку, тобто проступку, пов`язаного із дотриманням останнім службової дисципліни та морально-етичних норм, яких повинен дотримуватися поліцейський.

Відтак відсутність на момент винесення оскаржуваних наказів судового рішення за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в даному випадку не має значення при оцінці поведінки позивача в контексті дослідження питання дотримання ним службової дисципліни.

Зі змісту оскаржуваного наказу ГУНП у Вінницькій області від 21 березня 2023 року № 376 слідує, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, що пов`язано із невиконанням законних вимог поліцейських щодо проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, ОСОБА_1 вчинено дії, які пов`язані з недотриманням та відвертим ігноруванням вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України Про Національну поліцію, Закону України "Про дорожній рух", Правил дорожнього руху України.

Відповідач підставно зазначає, що поліцейські мають спеціальний правовий статус, вимоги морального змісту віднесені до їх службово-професійних обов`язків. Приймаючи присягу поліцейського, ОСОБА_1 зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх ужиття, поважати і охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки. Тобто, поліцейський повинен усвідомлювати покладену на нього високу відповідальність, під якою розуміється також і підвищений інтерес з боку суспільства, у зв`язку з чим дисциплінарний проступок, допущений одним поліцейським, може призвести до критичного відношення суспільства на позитивні зміни в Національній поліції України та підірвати довіру населення до неї.

На переконання суду, встановлені в ході службового розслідування обставини дійсно свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії, з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу.

При цьому всі процедурні порушення, на які вказував позивач, не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, враховуючи те, що позивач, будучи співробітником органу поліції, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, тобто відмовився виконати законні вимоги патрульних поліцейських, здійснив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам та підриває довіру громадян до поліцейських, а тому суд погоджується із висновками відповідача про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові № 806/2555/17 від 17 липня 2019 року, згідно якої відмова у проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння дискредитує звання поліцейського.

Окрім того суд також враховує і, що ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами щодо дотримання службової дисципліни та недопущення грубих дисциплінарних проступків, в яких наголошувалося про те, що у разі керування транспортними засобами у стані сп`яніння або відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння до винних буде застосовуватись дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (відомості про ознайомлення з наказом НПУ від 23 вересня 2016 року № 920 Про заходи щодо службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України, наказом НПУ від 19 липня 2022 року № 507 Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції).

Отже, наявність факту скоєння ОСОБА_1 зазначеного вище вчинку, пов`язаного із порушенням службової дисципліни, що встановлено за результатами проведеного службового розслідування, свідчить про порушенням ним вимог Дисциплінарного статуту, Законів України Про національну поліцію, Про дорожній рух, що є підставою для застосування до останнього дисциплінарного стягнення.

Щодо застосованого відповідачем виду дисциплінарного стягнення відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, то суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, згідно з якими застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не погребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина третя).

Так, відповідачем було враховано, що обставин, які б пом`якшували відповідальність позивача, в ході дисциплінарного розслідування встановлено не було. При цьому службовим розслідуванням також не було встановлено жодних непереборних обставин, з огляду на які б ОСОБА_1 був змушений порушувати Правила дорожнього руху та скоювати дисциплінарний проступок всупереч інтересам служби. В свою чергу, відмова від проходження огляду стан сп`яніння на вимогу поліцейських дає підстави для висновку про недисциплінованість позивача, прояв ним нещирості (наприклад, постанова Верховного Суду від 28 травня 2020 року справа № 815/2657/17). Ба більше, позивач достеменно був обізнаний та розумів, що скоєний ним вчинок є несумісним зі званням поліцейського, за який застосовується найсуворіший вид дисциплінарного стягнення.

За наведених обставин суд критично оцінює посилання представника позивача у додаткових поясненнях на статтю 29 Закону України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України, адже як зазначено вище, визначення виду стягнень залежить від тяжкості дисциплінарного проступку та належить до дискреційних повноважень дисциплінарної комісії.

Отже, з огляду на те, що в ході службового розслідування відповідачем встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, і, відповідно, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язань в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, ГУНП у Вінницькій області правомірно застосувало до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та, як наслідок, звільнило останнього зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Таким чином враховуючи наведене правове регулювання, встановлені обставини, а також судову практику суду касаційної інстанції у спорах з подібними правовідносинами, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані представником позивача, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на відсутність доказів понесення судових витрат відсутні підстави для вирішення питання про їх відшкодування.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108672)

Рішення суду в повному обсязі складено 29.05.2023

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович