Справа № 300/1280/23
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" травня 2023 р. справа № 300/1280/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області та Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.
Позивач є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_1 (а.с. 6-7).
Відповідно до свідоцтва про народження від 05.09.2012 серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1 (а.с. 8).
Позивач отримувала адресну допомогу внутрішньо переміщеної особи на проживання на ОСОБА_2 , відповідно до Постанови КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що підтверджується рішенням УСЗН Покровської міської ради Донецької області від 19.05.2021 (а.с. 17-18).
З 01.04.2022 відповідачем 1 було здійснено автоматичний перерахунок адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам як позивачу, так і її доньці, відповідно до Постанови КМУ «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2023 №332, унаслідок чого загальна сума адресної дороги склала 5000 грн., що підтверджується листом УСЗН Покровської міської ради Донецької області від 25.01.2023 №01-4/0103 (а.с. 11).
Відповідно до рішення комісії відповідача 1, викладеного у протоколі від 28.10.2022 №1, з позивача мали стягуватися надмірно виплачені кошти у розмірі 50% від призначеної суми допомоги. Початок періоду утримання переплати з 01.11.2022 (а.с. 12).
З 01.11.2022 виплата адресної допомоги позивачу та її донці не проводилася, у зв`язку із технічною неможливістю реалізації механізму часткового стягнення, що підтверджується листом УСЗН Покровської міської ради Донецької області від 25.01.2023 №01-4/0103 (а.с. 11).
28.11.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до відповідача 2 із заявами про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (а.с. 42, 44, зворотній бік, а.с. 49, зворотній бік).
Рішенням від 01.12.2022 №-2022-2, позивачу та її дитині з 01.11.2022 призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у сумі 5000 грн. (а.с. 41).

02.12.2022 відповідач 2 звернувся до відповідача 1 із запитом електронної справи ОСОБА_1 , що підтверджується змістом листа від Покровської міської ради Донецької області від 25.01.2023 №01-4/0103 (а.с. 11).

05.01.2023 відповідачем 2 здійснено нарахування позивачу адресної допомоги з 01.11.2022 по 31.01.2023 у сумі 15000 грн. та одночасне відрахування у сумі 14000 грн, що підтверджується листом Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради від 26.01.2023 №14/45.41-16/138 (а.с. 13).

Листом від 25.01.2023 №01-4/0103 УСЗН Покровської міської ради Донецької області повідомило, що зазначене вище відрахування було здійснено у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не мала права отримувати зазначену допомогу на себе, оскільки перемістилася з території проведення бойових дій раніше 24.02.2022 та не отримувала щомісячну адресну допомогу на себе до 01.04.2022 (а.с. 11).

Вважаючи розпорядження відповідача 1 щодо утримання переплачених коштів протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

До 20 березня 2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою КМУ від 01.10.2014 №505 (надалі Постанова №505).

Згідно із п. 2 Постанови №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, з моменту перебування ОСОБА_1 на обліку, як внутрішньо переміщеної особи, у тому числі і станом на 24 лютого 2022 року, не отримувала державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги для внутрішньо переміщених осіб для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно із Порядком №505.

20.03.2022 КМУ прийнято постанову «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» №332, якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (надалі Порядок №332).

Відповідно до п. 1 Порядку №332, цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (надалі - допомога).

Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому Розпорядженням КМУ від 06.03.2022 №204.

Згідно із п. 3 Порядку №332 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 14 квітня 2022 року, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01.03.2022 отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Постанови №505. Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункті 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави вважати, що допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що включені до переліку, зазначеному в абз. 1 п. 2 цього Порядку (тимчасово окуповані російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому Розпорядженням КМУ від 06.03.2022 №204.

Позивач до 24.02.2022 обліковувалася як внутрішньо переміщена особа у відповідача 1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 45, 50).

Донецька область входить до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженого розпорядженням КМУ від 06.03.2022 №204-р.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 станом на 24.02.2022 обліковувалася на території, що включена до відповідного переліку територій, на яких ведуться бойові дії.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, підставою утримання з позивача адресної допомоги, нарахованої відповідно до Порядку №332, за період з 01.04.2022 по 31.10.2022 фактично слугувало те, що в період з 24.02.2022 вона повторно не переміщалась у Порядку №509 з м. Покровськ.

Водночас, як підтверджено матеріалами справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецьк, і знаходилася на обліку у відповідача 1 з 20.10.2014.

Суд вказує, що положеннями Порядку №332 не передбачено такої підстави для відмови у призначені допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, як відсутність нового (повторного) переміщення.

Чинними нормами права, а саме положеннями пункту 3 Порядку №332 передбачено заборону лише на призначення та надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абз. 1 п. 2 цього Порядку.

З огляду на викладене, з урахуванням перебування позивача станом на 24.02.2022 на обліку, як внутрішньо переміщеної особи у регіоні, що включений до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку №332, суд дійшов висновку про наявність у неї права на призначення та нарахування з 01.04.2022 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі відповідно до Порядку №332.

У зв`язку із цим, судом зроблено висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання протиправним Розпорядження відповідача 1 про утримання з ОСОБА_1 утриманої переплати.

Щодо зобовязання відповідача 2 повернути утримані з позивача кошти у сумі 14000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відповідно до ст. 244 КАС України, визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Зважаючи на ті обставини, що сума утриманої переплати щодо якої заявлено позовні вимоги, відповідачем 2 на час звернення позивача до суду нарахована не була і відповідач 2 фактично не відмовлявся повертати ОСОБА_1 зазначені грошові кошти, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині повернення коштів.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, судом зроблено наступний висновок.

Суд зазначає, що згідно із ч. 1 ст. 372 КАС України, у разі необхідності, спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим слід вказати, що позивач зазначаючи про необхідність встановлення судового контролю не зазначає про причини такої (необхідності) чи обставини, які б свідчили, що рішення суду ухвалене у даній справі не буде виконано відповідачем.

З огляду на ненаведення заявником аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів, як встановлення судового контролю і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі, шляхом подання звіту про виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Зі змісту позовної заяви не вбачається, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть у подальшому очікуваного результату, або, що відповідач буде створювати перешкоди для виконання такого рішення.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.08.2018 у справі №235/7638/16-а.

Отже, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, слід стягнути з відповідача 1 та відповідача 2 за рахунок їх бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 500 гривень з кожного.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) до Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області (, вул. Поштова, 22, м. Покровськ, 22, Донецька область, 85300) та Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради (, вул. Грушевського, 29, м. Івано-Франківськ, 76004) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області про утримання з ОСОБА_1 переплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, призначеної згідно із Постановою КМУ «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2023 №332, у сумі 14000 грн.

Зобов`язати Департамент соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради здійснити перерахунок утриманої з ОСОБА_1 переплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, призначеної згідно із Постановою КМУ «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2023 №332, у сумі 14000 грн. із урахуванням висновків суду.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області (, вул. Поштова, 22, м. Покровськ, 22, Донецька область, 85300) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) частину сплаченого нею судового збору в розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради (, вул. Грушевського, 29, м. Івано-Франківськ, 76004) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) частину сплаченого нею судового збору в розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 30 травня 2023 р.