Справа № 420/16049/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/16049/22

Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П. Дата і місце ухвалення: 29.03.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укравтологістика» до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укравтологістика» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03 жовтня 2022 року №332255.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою товариство незаконно притягнено до відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових параметрів при перевезенні 16.06.2022р. вантажу на автомобільній дорозі М-15 «Одеса-Рені-Бухарест» вантажним автомобілем марки MAN, державний номер НОМЕР_1 . ТОВ «Компанія «Укравтологістика» не являється ані власником вказаного транспортного засобу, ані перевізником. В акті перевірки від 16.06.2022р. чітко зазначено, що власником транспортного засобу та автомобільним перевізником є ОСОБА_1 та вказано його адресу. Повідомлення про розгляд справи про накладення адміністративно-господарського штрафу відповідач направляв не на адресу ТОВ «Компанія «Укравтологістика», а на адресу власника транспортного засобу. В товарно-транспортній накладній перевізником зазначено ГК «Укравтологістика» без зазначення коду ЄДПРОУ, без адреси реєстрації та будь-яких інших відомостей про це підприємство. Посилався позивач і на порушення відповідачем строку розгляду справи про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті №332255 від 03.10.2022р. про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду(контролю) у Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Компанія «Укравтологістика» судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 29.03.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Компанія «Укравтологістика».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача, що під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом водієм ОСОБА_2 надано товарно-транспорту накладну №195 від 16.06.2022р., в якій перевізником зазначено ГК «Укравтологістика». Заперечень щодо визначення перевізника в акті перевірки від 16.06.2022р. водій транспортного засобу не висловив, жодних пояснень щодо неналежного перевізника посадовим особам Укртрансбезпеки не надав. До того ж, представник ТОВ «Компанія «Укравтологістика» на розгляд справи про застосування адміністративно-господарського штрафу не з`явився та не надав будь-яких доказів або пояснень щодо встановлення належного перевізника.

Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги пояснення ТОВ «МЕТІНВЕСТ ШІППІНГ» від 04.01.2023р. №15 про допущення помилки в товарно-транспортній накладній від 16.06.2022р. №195 в частині зазначення перевізника, яким є ПП «САРМАТ» (). Судом не враховано ненадання ТОВ «МЕТІНВЕСТ ШІППІНГ» жодного підтверджуючого документу стосовно дійсності вказаного твердження, зокрема, договору на перевезення, розрахунку за договором тощо.

Не погоджується апелянт і з висновком суду першої інстанції про неповідомлення Державною службою України з безпеки на транспорті ТОВ «Компанія «Укравтологістика» про розгляд справи про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт». Зазначає, що відповідне повідомлення-запрошення було направлено на поштову адресу позивача 22.09.2022р. Положення Порядку №1567 не зобов`язують відповідача встановлювати факт отримання вказаного повідомлення-запрошення позивачем, який, в свою чергу, повинен використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості для своєчасного отримання кореспонденції.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про прийняття спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03 жовтня 2022 року №332255 з порушенням строку розгляду справи. За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до ст.60 Закону №2344-ІІІ, є адміністративно-господарським, а тому його застосування повинно здійснюватися у межах строків, передбачених ч.1 ст.250 ГК України.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.06.2022р. посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області на автомобільній дорозі М-15 «Одеса-Рені-Бухарест» км60+540м проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу вантажного автомобіля марки MAN, державний номер НОМЕР_1 , з причіпом, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Під час перевірки водієм було надано контролюючому органу копію товарно-транспортної накладної від 16.06.2022р. №195, згідно якої автоперевізником є ГК «Укравтологістика».

За результатами вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 16.06.2022р., якою встановлено:

- повну масу транспортного засобу 39,85 тон.

- навантаження на осі: 6,35; 6,45; 9,85; 8,95; 8,95 тон.

За результатами зважування відповідачем складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0056107 від 16.06.2022р. Згідно із зазначеним актом встановлена нормативно допустима маса: 40,00 тони та фактична 39,85 тон. Осьові навантаження: нормативно допустиме 11/11/24 тон, фактичне 6,35; 6,45; 27,05 тон.

Водій транспортного засобу ОСОБА_2 від підпису вказаного акту відмовився.

Також, уповноваженим органом Укртрансбезпеки за результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №329776 від 16.06.2022р., у висновках якого зазначено про порушення перевізником абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових параметрів на 12,71 відсотків на строєну вісь.

Водій транспортного засобу ОСОБА_2 акт перевірки від 16.06.2022р. не підписав, однак, зазначив, що не згідний з ваговими показниками у зв`язку з неправильним встановленням зважувального пристрою.

03.10.2022р., за результатами розгляду вказаних матеріалів перевірки, відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №332255, якою на підставі абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до ТОВ «Компанія «Укравтологістика» застосовано штрафні санкції у розмірі 17 000,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу ТОВ «Компанія «Укравтологістика» оскаржило її в судовому порядку.

Задовольняючи позов товариства та скасовуючи спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу суд першої інстанції виходив з того, що в межах адміністративної справи відсутні докази того, що позивач у спірних правовідносинах виступав перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», що виключає його відповідальність, передбачену абз.15 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». При цьому, суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на відомості, які містяться в товарно-транспортній накладній №195 від 16.06.2022р., зазначивши, що вказана у накладній назва перевізника ГК «Укравтологістика» не відповідає назві позивача ТОВ «Компанія «Укравтологістика», податковий номер перевізника для його ідентифікації не вказано.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем процедури розгляду справи, встановленої Порядком №1567. Зокрема, за висновками суду, відповідачем не було належним чином повідомлено позивача про час і місце розгляду справи про притягнення до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт; розгляд справи відбувся з порушенням встановленого двомісячного строку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-III (далі Закон №2344-III) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Як визначено частинами 1 та 4 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень (ч.2 ст.49 Закону №2344-III).

Відповідно до п.3, п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001р. №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п.22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, (далі - ПДР) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 22.5 ПДР визначено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями становить понад 1,3 до 1,4 метра, на автомобільних дорогах державного значення 24 тон.

Згідно абз.15 ч.1 ст.60 Закону №2344-IIІ до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, зі змісту наведених норм слідує, що суб`єктом відповідальності за ст.60 Закону №2344-IIІ є автомобільний перевізник.

Автомобільного перевізника статтею 1 Закону №2344-IIІ визначено як фізичну або юридичну особу, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно ст.33 Закону №2344-IIІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Сторонами у справі не заперечується, що при оформленні матеріалів перевірки відомості про автомобільного перевізника взято посадовими особами Укртрансбезпеки з пред`явленої водієм ОСОБА_2 товарно-транспортної накладної від 16.06.2022р. №195.

Дослідивши вказану товарно-транспортну накладну колегією суддів встановлено, що в графі «автомобільний перевізник» такої накладної зазначено ГК «Укравтологістика», що не відповідає назві позивача - ТОВ «Компанія «Укравтологістика».

Будь-які інші ідентифікуючі ознаки автомобільного перевізника (код ЄДРПОУ, місце знаходження, печатка, підпис уповноваженої особи тощо) вказана накладна не містить.

При цьому, ТОВ «Компанія «Укравтологістика» категорично заперечує свою причетність до відповідного перевезення, а також існування будь-яких трудових чи договірних відносин з водієм ОСОБА_2 , а також перебування у його власності чи користуванні автомобіля марки MAN, державний номер НОМЕР_1 .

Позивач на підтвердження того, що ТОВ «Компанія «Укравтологістика» () не є перевізником вантажу згідно ТТН від 16.06.2022р. №195 надав до суду лист вантажовідправника - ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШІПІНГ» від 04.01.2023р. за вих. №15, з якого вбачається, що в ТТН №195 від 16.06.2022р. допущена помилки стосовно перевізника, яким фактично є ПП «САРМАТ» (; зареєстроване за адресою: 53700, Дніпропетровська обл., Широківський р-н, смт. Широке, вул. Соборна, 114).

В апеляційній скарзі відділ державного нагляду (контролю) у Одеській області посилається на те, що при вирішенні спору суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги пояснення ТОВ «МЕТІНВЕСТ ШІППІНГ» від 04.01.2023р. №15, враховуючи відсутність підтверджуючих документів стосовно дійсності вказаного твердження, зокрема, договору на перевезення, розрахунку за договором тощо.

В свою чергу, апелянт посилається на те, що власником транспортного ОСОБА_1 було повідомлено начальника відділу державного нагляду (контролю) в Кіровоградській області про те, що перевізником згідно ТТН, на підставі яких складено акти №№329788, 329776, є ТОВ «Компанія «Укравтологістика» ().

При цьому, такі твердження власника транспортного засобу також не знаходять свого підтвердження матеріалами справи, в той час як позивач заперечує наявність будь-яких договірних відносин з вказаною особою, в тому числі укладення з ним договору оренди транспортного засобу.

Колегія суддів враховує, що встановлення належного перевізника при вирішенні питання про накладення адміністративно-господарського штрафу є повноваженням саме посадових осіб Укртрансбезпеки, на яку, в силу положень частини другої статті 77 КАС України, покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень.

Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта на те, що водій транспортного засобу будь-яких заперечень щодо визначення позивача перевізником в акті перевірки від 16.06.2022р. не висловив, оскільки, як слідує з матеріалів справи, водій ОСОБА_2 взагалі відмовився від підпису будь-яких матеріалів перевірки.

Апелянт стверджує, що ТОВ «Компанія «Укравтологістика» було повідомлене про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а тому мало можливість під час розгляду справи надати пояснення та/або додаткові докази щодо складення документів відносно неналежного перевізника.

Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта виходячи з наступного.

Відповідно до п.26, п.27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Компанія «Укравтологістика» було завчасно обізнане про розгляд 03.10.2022р. справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Як вбачається з матеріалів справи, листами від 13.07.2022р. та від 18.08.2022р. Укртрансбезпека повідомляла ОСОБА_1 (поштова адреса: АДРЕСА_1 ) про необхідність прибуття 09.08.2022р. та 06.09.2022р. до відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області для участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (акт перевірки №329776 від 16.06.2022р.).

У зв`язку з отриманням від власника транспортного засобу ОСОБА_1 листа від 06.09.2022р. про те, що автомобільним перевізником є ТОВ «Компанія «Укравтологістика», відділ державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області листом від 08.09.2022р. матеріали перевірки передав на розгляд до відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області.

22.09.2022р. відділ державного нагляду (контролю) у Одеській області надіслав на адресу ТОВ «Компанія «Укравтологістика» запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яким повідомив товариство, що розгляд справи по акту №329776 від 16.06.2022р. відбудеться 03.10.2022р.

В матеріалах справи відсутні відомості про дату отримання позивачем вказаного повідомлення-запрошення. Як вказує апелянт, його отримано товариством 03.10.2022р., тобто в день розгляду справи та прийняття спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

У постанові від 22.02.2023р. по справі №240/22448/20 Верховний Суд зазначив, що під час габаритно-вагового контролю можуть виникати ситуації, коли обсяг (перелік) наданих документів недостатній для встановлення всіх обставин, які мають значення для настання відповідальності. Але й адміністративно-господарський штраф відповідно до статті 60 Закону №2344-III накладається не на місці габаритно-вагового контролю. Для цього призначається розгляд справи, під час якого посадова особа територіального органу Укртрансбезпеки має з`ясувати, зокрема, особу порушника.

Матеріали справи не містять відомостей про здійснення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на встановлення особи правопорушника автомобільного перевізника, незважаючи на те, що в єдиному доказі (товарно-транспортній накладній від 16.06.2022р.) такі відомості є не повними, а найменування підприємства-перевізника згідно накладної відрізняється від найменування особи, яку притягнено до відповідальності.

Стосовно строків прийняття спірної постанови про накладення штрафу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно п.27 Порядку №1567 за наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, на орган державного контролю покладено обов`язок розглянути справу про порушення суб`єктом господарювання не пізніше двох місяців з дня його виявлення та за наявності підстав - винести постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт виявлено уповноваженим органом Укртрансбезпеки 16.06.2022р. Водночас, спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу винесено 03.10.2022р., тобто майже через чотири місяці після виявлення правопорушення.

Щодо посилань апелянта, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини першої статті 250 Господарського кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, частиною першою статті 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Водночас, положеннями статі 60 спеціального у межах спірних правовідносин Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що порядок розгляду справи про порушення стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Посилання апелянта на те, що норми ГК України мають вищу юридичну силу відносно норм Порядку №1567 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки а ні Законом України «Про автомобільний транспорт», а ні Порядком №1567 не встановлено, що справи про порушення за результатами здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, розглядаються в порядку, визначеному Господарським кодексом України.

Колегія суддів вказує, що згідно з частинами 1-3 статті 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Тобто, вказана норма Господарського кодексу України може бути застосована лише у разі відсутності спеціального закону або порядку.

Однак, як вже зазначалося, процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком №1567, який є чинним та підлягає застосуванню.

Порушення строку винесення постанови не є формальним порушенням процедури та може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, враховуючи, що правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади.

Встановлена правова процедура, як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи. Складовою принципу юридичної визначеності є принцип легітимних очікувань, як одного із елементів принципу верховенства права.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем належними доказами не доведено, що ТОВ «Компанія «Укравтологістика» у спірних правовідносинах виступало автомобільним перевізником у розумінні Закону №2344-IIІ, що виключає його відповідальність, передбачену абзацом 15 частини 1 статті 60 цього Закону.

Враховуючи вказане, а також допущення відповідачем порушення процедури розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції цілком правомірно визнано протиправною та скасовано постанову відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 03 жовтня 2022 року №332255.

Доводи апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення від 29.03.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 травня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук