Справа № 420/2816/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2816/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування акту про настання смерті

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати акт про настання смерті ОСОБА_3 від 05.05.2022, що складений Військовою частиною НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 05.05.2022 військовою частиною НОМЕР_1 складено акт про настання смерті ОСОБА_3 , який о 12:30 год. 03.03.2022 внаслідок ракетного удару на катері, що виконував радіолокаційну розвідку у районі Кінбурської коси, затонув та пропало безвісті 11 членів екіпажу. На підставі оспорюваного акта про настання смерті ухвалено рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.08.2022 по справі № 506/358/22 за заявою ОСОБА_2 та Окнянським відділом ДРАЦС у Подільському район Одеської області їй видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 сери НОМЕР_2 від 03.11.2022.

Представник позивача зазначає, що акт про настання смерті від 05.05.2022 є протиправним та підлягає скасуванню у судовому порядку, оскільки за офіційними даними військовослужбовець ОСОБА_3 знаходиться у статусі безвісті зниклого, його залишено у списках та на всіх видах забезпечення військової частини НОМЕР_1 , відсутня достовірна інформація про його загибель, отже явно не відповідає результатам спеціального розслідування військової частини, що проводилось відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332.

Третьою особою ОСОБА_2 подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що наявність чинного (не скасованого) акту про настання смерті ОСОБА_3 та/або рішення суду про встановлення факту його смерті, не має і не буде мати жодних негативних наслідків для позивачки ОСОБА_1 , а навпаки дає їй можливість мати фінансові засоби для існування, адже вона не працює і немає доходу, (отримати пільги та одноразову виплату у зв`язку з загибеллю сина-військовослужбовця) та кошти для нього, якщо вона дійсно вважає, що він живий та/або перебуває в полоні.

Ухвалою суду від 27.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії документів щодо проходження служби ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_1 , зокрема, але не виключно накази про прийняття на службу, переведення, звільнення, тощо, а також належним чином завірені копії матеріалів на підставі яких складено акт про настання смерті ОСОБА_3 від 05.05.2022 року.

Відповідачем не подано відзив на адміністративний позов. Копію ухвали суду від 27.01.2023 року та адміністративний позов з додатками представником відповідача отримано 28.03.2023 року.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі №420/2816/23 до набрання законної сили рішення у цивільній справі №506/358/22 за позовом ОСОБА_2 , заінтересована особа: Окнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 05.04.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про виклик свідків.

Ухвалою суду від 05.04.2023 року витребувано у Командування Військово-морських сил Міністерства оборони України (Одеса, пров. Штабний, 1, електронна пошта: ) акт спеціального (службового) розслідування за фактом влучання 03.03.2022 близько 12:30 год. ракети ворожого літака ЗС рф у борт патрульного катера «Слов`янськ» Військової частини НОМЕР_1 , на підставі якого було видано акт про настання смерті ОСОБА_3 від 05.05.2022. Зобов`язано Командування Військово-морських сил Міністерства оборони України надати витребувану судом інформацію у строк до 19 квітня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14. Провадження у справі зупинено до отримання витребуваних доказів.

Представником Командування Військово-морських сил Міністерства оборони України подано додаткові письмові пояснення.

Ухвалою суду від 29.05.2023 року поновлено провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №206 від 07.11.2018, старшого матроса ОСОБА_3 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13.10.2018 № 13-РС на посаду баталера боцманської команди військової частини НОМЕР_3 , який прибув із військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , з 07 листопада 2018 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, а на продовольче з 08 листопада 2018 року при військовій частині НОМЕР_5 .

Наказано вважати таким, що з 07 листопада 2018 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 3000 (7 тарифний розряд) гривень на місяць, шпк «старшина 1 статті».

З 07 листопада 2018 року виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 13,5% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

З 07 листопада 2018 року виплачувати премію у розмірі 106% від посадового окладу.

Вислуга років станом на 06 листопада 2018 року складає: календарна - 07 років 06 місяців 24 доби, пільгова - 12 років 2 місяці 24 доби.

Відповідно до сповіщення сім`ї №1, зареєстрованого в Подільському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки №689 від 05.03.2022 року, ОСОБА_2 повідомлено про те, що її чоловік старшина 1 статті ОСОБА_3 баталер боцманської команди патрульного катера "Слов`янськ" військової частини НОМЕР_1 , старшина І статті, виконуючи бойове завдання з розвідки та висвітлення надводної та повітряної обстановки, протипідводно - диверсійної оборони та охорони портів Одеса, Чорноморськ, Південний було нанесено авіаудар ворожим літаком РФ по патрульному катеру " ІНФОРМАЦІЯ_1 " військової частини НОМЕР_1 , в результаті чого попадання крилатої ракети Повітря-Земля призвело до затоплення катера, після чого вірний військовій присязі зник безвісти "03" березня 2022 року.

Згідно з п. 7 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №82 від 08.04.2022 року, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 06.04.2022 №25-РС (по особовому складу) нижчепойменованих осіб рядового та старшинського складу з 03 березня 2022 року УВІЛЬНЕНО від займаної посади і зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_6 із залишенням у списках та на всіх видах забезпечення військо частини НОМЕР_1 :

7.2. Старшину 1 статті ОСОБА_4 , баталера боцманської команди військової частини НОМЕР_3 .

05.05.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 складено акт про настання смерті, в якому зазначено, що старший лейтенант ОСОБА_5 , помічник командира військової частини НОМЕР_3 , старший лейтенант ОСОБА_6 офіцер з бойового управління військової частини НОМЕР_3 , матрос ОСОБА_7 , комендор команди бойового управління військової частини НОМЕР_7 , старшина 2 статті ОСОБА_8 , командир відділення команди бойового управління військової частини НОМЕР_3 , старшина 1 статті ОСОБА_9 , командир відділення команди бойового управління військової частини НОМЕР_3 , засвідчується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 год. 30 зв. ОСОБА_3 помер, загинув за наступних обставин:

О 02:00 03.03.2022 зайняли лінію радіолокаційної розвідки в районі Кімбурської коси, на катері знаходилось 19 (дев`ятнадцять) членів екіпажу. Катер здійснював розвідку в районі рухаючись курсами 140-320 з швидкістю 12 вузлів (періодично виконуючи маневри координат). Близько о 12:30 03.03.2022 в правий борт в район машинного відділення влучила ракета. Ракету було випущёно з ворожого літака збройних сил РФ (ракета противокорабельна ймовірно Х31). Під час влучення ракети в катер ми знаходились на ходовому містку. Після влучення ракети ми спустилися до радіорубки та хотіли пройти через центральний коридор, але не змогли, тому що прохід було заблоковано, після чого ми повернулись до ходового містка та через правий борт перебрались до даху радіорубки а з неї спустились до баку. Після того як катер почав іти під воду ми поплили до рятувального надувного плота. Коли ми забралися на плот, ми побачили виступаючу мачту з води. Катер затонув у точці з координатами Ш=46°28,327 N; Д=31°25,564 Е. Внаслідок ракетного удару пропало безвісті 11 членів екіпажу.

Позивач вважає зазначений акт протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) військовослужбовець не виключається та контракт не припиняється (не розривається) у разі безвісної відсутності - до визнання його в установленому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступного після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець, визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно з пунктами 7, 34, 230 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Контракт припиняється (розривається) зокрема: у день, що настає після дня смерті (загибелі) військовослужбовця або дня визнання його судом безвісно відсутнім чи оголошення померлим; у день видачі свідоцтва про смерть військовослужбовця на підставі проведеної генетичної експертизи, якщо військовослужбовця не було визнано судом безвісно відсутнім чи оголошено померлим.

Військовослужбовці, які померли, загинули виключаються зі списків особового складу Збройних Сил України наказами по особовому складу командирів (начальників), яким надано право видавати накази по особовому складу, незалежно від номенклатури призначення.

Наказом Міністерства оборони України №333 від 26.05.2014 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2014 року за №611/25388, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу Збройних Сил України (далі - Інструкція №333), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 2.9 глави 2 розділу ІІ Інструкції №333 виключення зі списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки:

- фізичної особи, визнаної судом безвісти відсутньою, - з дня, зазначеного в рішенні суду;

- військовослужбовців, які померли від хвороб, загинули унаслідок трагічного випадку, - з дня смерті (загибелі) після отримання документів, що засвідчують смерть (загибель).

У главі 7 розділу II Інструкції №333 передбачений такий порядок обліку померлих (загиблих), зниклих безвісти, безвісно відсутніх, захоплених в заручники або інтернованих військовослужбовців і працівників:

7.1. Командир військової частини зобов`язаний у день смерті (загибелі), зникнення безвісти, захоплення в заручники або полон, інтернування військовослужбовця особисто повідомити письмово та через засоби зв`язку військового комісара за місцем проживання сім`ї померлого (загиблого), зниклого безвісти, захопленого в заручники або полон, інтернованого дату і причину смерті (обставини загибелі, зникнення безвісти, захоплення в заручники або полон, інтернування) військовослужбовця.

7.2. Смерть (загибель) військовослужбовця повинна бути зареєстрована в органах РАЦС, а для тих, які перебувають за кордоном, - у дипломатичних представництвах (консульських установах) України.

7.3. Військовослужбовці, які померли (загинули) від захворювання, внаслідок нещасного випадку, від отриманих ними поранення, контузії, травми, каліцтва, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, завданих іншою особою, гострого професійного захворювання (отруєння), одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни, після встановлення причин і обставин смерті (загибелі) та отримання підтвердних документів виключаються наказом по стройовій частині зі списків особового складу військової частини.

7.4. Наказ по стройовій частині є підставою для відправлення за належністю власних речей, цінностей і особистих документів військовослужбовця, який помер (загинув) або визнаний рішенням суду безвісно відсутнім чи оголошений померлим, а також для внесення до облікових документів даних про час і причину виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

7.7. На підставі наказу по стройовій частині в книзі алфавітного обліку особового складу та книзі алфавітного обліку офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу робиться запис із зазначенням дати і причини смерті (загибелі) військовослужбовця, місця поховання, номера наказу про виключення зі списків особового складу військової частини, коли, кому та за яким номером надіслано Сповіщення.

Розділом ІІІ Інструкції №333 передбачена організація та ведення обліку особового складу в особливий період.

Згідно з пунктом 1.16 глави 1 розділу III Інструкції №333 загиблі та померлі офіцери, особи рядового, сержантського і старшинського складу виключаються зі списків особового складу Збройних Сил наказами по особовому складу в порядку, установленому в пункті 11.3 цієї глави.

Пунктом 2.1 глави 2 розділу III Інструкції №333 передбачено, що особовий склад, який безповоротно вибув із Збройних Сил унаслідок загибелі (смерті) та з інших причин, становить безповоротні втрати особового складу. Вони розподіляються на бойові та інших загиблих (померлих).

До бойових безповоротних втрат належать особи, які:

- загинули під час виконання бойових завдань;

- загинули від застосування противником зброї масового ураження й інших видів зброї;

- померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва, хвороби та з інших причин під час бойової обстановки, перебування в полоні (у заручниках) або інтернування незалежно від місця смерті;

- загинули внаслідок подій і нещасних випадків, пов`язаних із виконанням завдань командування, під час виконання бойових завдань (аварії літаків, автомашин та іншої бойової техніки, аварії (катастрофи) на залізниці, вибухи мін, виконання рятувальних робіт тощо).

До інших загиблих (померлих) належать особи, які:

- померли від захворювання та з інших причин, не пов`язаних з участю в бойових діях;

- покінчили життя самогубством;

- загинули (померли) від необережного поводження зі зброєю, через порушення заходів безпеки, внаслідок позастатутних взаємовідносин, в аваріях, катастрофах та інших випадках, не пов`язаних із виконанням завдань командування та бойових завдань.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.5 глави 3 розділу III Інструкції №333 у штабах військових частин, в управліннях з`єднань кораблів і суден забезпечення, в яких облік особового складу ведеться в порядку, установленому для штабу військової частини, персональний облік безповоротних втрат особового складу в особливий період ведеться за іменними списками безповоротних втрат особового складу.

Іменні списки безповоротних втрат особового складу складаються на підставі наказів по стройовій частині окремо за кожною категорією особового складу в алфавітному порядку в трьох примірниках із розподілом на бойові та інших загиблих (померлих). Іменні списки звіряються з даними статистичного обліку втрат і подаються до вищого кадрового органу у двох примірниках. Треті примірники іменних списків підшиваються до справи обліку безповоротних втрат військової частини.

У районному (об`єднаному, міському) військовому комісаріаті персонально обліковуються військовослужбовці, які загинули (померли), зникли безвісти, яких визнано відповідним рішенням суду безвісно відсутніми чи оголошено померлими, а також ті, що потрапили в полон, захоплені в заручники або інтерновані, які призивалися (приймалися) на військову службу цим військовим комісаріатом, а також військовослужбовці, які загинули (померли), зникли безвісти, ті, що потрапили в полон, захоплені в заручники, сім`ї яких проживають на території цього району. Облік ведеться на підставі отриманих від військових частин і закладів охорони здоров`я Сповіщень і Повідомлень (додаток 63) від військових комісаріатів.

Для ведення довідкової роботи за запитами (листами) і контролю вручення Сповіщення сім`ї сім`ям військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти, потрапили в полон, захоплені в заручники або інтерновані, у військовому комісаріаті ведеться Алфавітна книга обліку безповоротних втрат військовослужбовців і призначення пенсій їхнім сім`ям (додаток 64) окремо за кожною категорією особового складу.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 глави 4 розділу III Інструкції №333 облік похованих військовослужбовців (працівників) здійснюється за Іменними списками безповоротних втрат особового складу.

Іменні списки безповоротних втрат особового складу на загиблих (померлих) військовослужбовців (працівників) складаються після видання наказу командира військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця (працівника) зі списків військової частини в зв`язку зі смертю (загибеллю).

Згідно з пунктами 5.1, 5.2, 5.4, 5.5 глави 5 розділу ІІІ Інструкції №333 протягом доби після отримання підтвердженої відповідними донесеннями достовірної інформації про загибель (смерть), зникнення безвісти, потрапляння у полон, захоплення в заручники або інтернування на кожного військовослужбовця (працівника) військової частини, який загинув (помер), зник безвісти, потрапив у полон, захоплений у заручники, інтернований у нейтральній державі, складається та надсилається до районного (об`єднаного, міського) військового комісаріату за місцем проживання сім`ї (близьких родичів) Сповіщення. Надсилати Сповіщення безпосередньо сім`ям загиблих (померлих), зниклих безвісти, полонених, захоплених у заручники, інтернованих або їхнім близьким родичам категорично забороняється.

Районний (об`єднаний, міський) військовий комісаріат на підставі одержаних від військових частин Сповіщень зобов`язаний не пізніше семи днів після їх отримання вручити сім`ям (близьким родичам) загиблих (померлих), зниклих безвісти, полонених, захоплених у заручники або інтернованих військовослужбовців (працівників) Сповіщення сім`ї.

Якщо одержане військовим комісаріатом Сповіщення викликає сумніви у його достовірності, військовий комісар зобов`язаний вжити заходів для повного уточнення всіх даних отриманого Сповіщення і лише після підтвердження його достовірності виписати і вручити сім`ї (близьким родичам) загиблого (померлого), зниклого безвісти, полоненого, захопленого в заручники або інтернованого Сповіщення сім`ї. У разі підтвердження недостовірності Сповіщення воно негайно направляється до кадрового органу Генерального штабу. Одночасно про це повідомляється командиру військової частини, начальнику штабу з`єднання або керівнику закладу охорони здоров`я, від якого надійшло Сповіщення.

У разі надходження до військового комісаріату будь-яких змін до раніше одержаного Сповіщення військовий комісар зобов`язаний внести ці зміни до облікових документів військового комісаріату, повідомити про це сім`ю (близьких родичів) загиблого (померлого), зниклого безвісти, полоненого, захопленого в заручники або інтернованого, а якщо ці зміни впливають на виплату пенсії або одержання встановлених пільг, одночасно повідомити про це відповідні органи.

Отримані військовим комісаріатом із військових частин, з`єднань, закладів охорони здоров`я Сповіщення та інші документи, які підтверджують загибель (смерть), зникнення безвісти, потрапляння у полон, захоплення в заручники або інтернування військовослужбовця (працівника), підшиваються до справи.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року за №719/4940, підставою для державної реєстрації смерті є зокрема:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначає Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", який забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

За визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону:

- особа, зникла безвісти, - фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук;

- особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частин 3, 4 статті 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, була оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не було встановлено, проведення розшуку в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України.

Статтею 21 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" передбачено, що у разі наявності достовірної інформації про те, що особа, яка зникла безвісти за особливих обставин, померла, Уповноважений надає висновок про наявність обставин, що свідчать про смерть цієї особи, та направляє його її родичам.

Достовірною інформацією про смерть особи є результати аналізу і зіставлення інформації про вилучення людських останків, наданої пошуковими групами, посмертної інформації про такі останки, наданої бюро судово-медичної експертизи, інформації про профілі ДНК та результати зіставлення ДНК, надані ДНК-лабораторіями, з інформацією, що відома про особу, зниклу безвісти за особливих обставин. Ця інформація міститься у комплексному звіті про ідентифікацію.

Відповідно до частин 1, 4 статті 6 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме).

Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з частиною 4 статті 285 Цивільного кодексу України у разі смерті фізичної особи члени її сім`ї або інші фізичні особи, уповноважені ними, мають право бути присутніми при дослідженні причин її смерті та ознайомитись із висновками щодо причин смерті, а також право на оскарження цих висновків до суду.

Статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачена виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, яка здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Судом встановлено, що стосовно ОСОБА_3 рішення щодо звільнення не приймалось та, відповідно до витягу з наказу від 08.04.2022 року №82 є увільненим від займаної посади з 03.03.2022 року.

Також, як вбачається з листів Командування ВМС ЗСУ України від 10.12.2022 №154/115/1/710, військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2023 року №48, 18.03.2023 року №460, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 23.02.2023 р. №222/кш/190, слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Миколаївській області від 20.03.2023 №64/П 82/10, вжитими заходами достовірно не вдалося встановити місцезнаходження особового складу, командуванням військової частини було прийнято рішення визначити статус військовослужбовців як таких, що безвісти зниклі. Командування ВМС ЗСУ здійснює заходи щодо розшуку зниклих безвісти та повернення військовослужбовців, які перебувають в полоні держави агресора, в межах своїх повноважень відповідно до чинного законодавства України, зокрема шляхом надання відповідної інформації до Національного інформаційного бюро, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненим. Інформація щодо членів екіпажу патрульного катеру «Слов`янськ» внесена до відповідних списків. Про зникнення безвісти членів екіпажу патрульного катеру «Слов`янськ» було повідомлено компетентні правоохоронні органи.

Також в листах вказано, що пошуки зниклого безвісти у зв`язку з воєнними діями 03 березня 2022 року старшини 1 статті ОСОБА_3 проводились 12 березня 2022 року, проте результатів не мали, пошуки будуть проводитись після закінчення активних бойових дій в районі події. Перебування ОСОБА_3 у полоні держави агресора не підтверджено російською стороною та Міжнародним Комітетом Червоного Хреста.

Крім того, в листі слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Миколаївській області від 20.03.2023 №64/П 82/10, в рамках кримінального провадження здійснюються необхідні слідчі та процесуальні дії для розшуку безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_3 . Зокрема, допитано в якості потерпілої ОСОБА_1 , отримано зразки її букального епітелію, призначено та проведено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, результати якої (генетичні ознаки ОСОБА_1 ) долучені до обліку генетичних ознак людини Експертної служби МВС України. На даний час, інформації щодо ймовірних співпадінь на адресу органу досудового розслідування не надходили.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 задокументований у військовій частині НОМЕР_1 як безвісти відсутній, при цьому з акту про настання смерті та акту службового розслідування за фактом втрати патрульного катера «Слов`янськ» за особливих обставин при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що пов`язано з виконанням ним обов`язків військової служби, його доля та місце знаходження наразі невідомі.

Суд установив, що військова частина НОМЕР_1 вживали заходи щодо розшуку зниклого безвісти військовослужбовця та щодо з`ясування обставин його зникнення та вірогідної смерті, за наслідками чого тіло військовослужбовця.

Так, у березні 2022 року військовою частиною НОМЕР_1 складено акт про настання смерті від 05.05.2022 року, у якому засвідчено, що ОСОБА_10 помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_2 о 12 год. 30 хв. при виконанні бойового завдання в районі Кімбурської коси внаслідок влучання ворожої ракети в катер, у якому він знаходився. Акт складений військовослужбовцями військової частини НОМЕР_3 , які були очевидцями події.

На підставі рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 31.08.2022 року у справі №506/358/22, Окнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 03.03.2022 року серія НОМЕР_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.04.2023 року апеляційну скаргу адвоката Проніної Ольги Олександрівни, яка діє від імені ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 31 серпня 2022 року,- залишено без змін. Скасовано зупинення дії рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 31 серпня 2022 року.

Суд зазначає, що не надано доказів того, що акт про настання смерті порушує права ОСОБА_1 , оскільки складання акту про настання смерті не зупиняє проведення процедури з пошуку зниклого безвісти військовослужбовця відповідно до частин 4 статті 4 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, була оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не було встановлено, проведення розшуку в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

Наявність свідоцтва про смерть ОСОБА_3 дає право члену сім`ї загиблого військовослужбовця звернутися до районного ТЦКСП за призначенням одноразової грошової допомоги, передбаченої чинним законодавством.

При цьому, суд не надає правової оцінки доводам представника позивача щодо правомірності отримання сповіщення сім`ї дружиною ОСОБА_3 , оскільки правомірність дій районного центру комплектування не є предметом даного спору.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Порушення вимог закону рішенням, діями, чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями. Вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, а тому встановлена судом відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту є підставою для прийняття рішення про відмову у позові.

Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі №9901/415/18).

Тож суд прийшов до висновку, що акт про настання смерті від 05.05.2022 року не вплинув на права чи інтереси позивача та не призвів до юридичних наслідків для нього.

Цей акт, не є фактом, від якого залежить виникнення, реалізація, зміна або припинення особистих чи майнових прав позивача як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Отже оскаржуваний акт не стосується та не впливає на права та обов`язки позивача, відтак не порушує їх, а тому у задоволенні позову про визнання його протиправним та скасування слід відмовити.

Враховуючи все викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Оцінивши кожні докази, які є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування акту про настання смерті - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 );

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , АДРЕСА_3 );

Третя особа: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_4 )

Суддя П.П. Марин

.