Справа № 400/3566/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 р. № 400/3566/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020,
про:визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просив суд (з урахуванням уточнених позовних вимог):

визнати протиправною дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу пенсії за вислугу років, починаючи з 01.10.2022р., у невстановленому законом розмірі, без урахування компенсаційної виплати до пенсії у розмірі 300 грн., згідно з Постановою кабінету міністрів України № 963 від 15.09.2021р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб у 2022 році та надалі", непроведення на загальних підставах перерахунку пенсії за вислугу років, починаючи з 01.03.2023р., відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-12 та Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023р. № 168 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш уразливих верств населення у 2023 році";

зобов`язати відповідача здійснити позивачу на загальних підставах, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-12, перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, починаючи з 01.10.2022р., згідно з Постановою кабінету міністрів України № 963 від 15.09.2021р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб у 2022 році та надалі", та починаючи з 01.03.2023р., згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023р. № 168 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш уразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням компенсаційної виплати 300 грн. до пенсії, з нарахуванням компенсації втрати доходу за затримку виплати пенсії у встановленому розмірі, починаючи з 01.10.2022р.;

зобов`язати відповідача утриматися від виплати пенсії позивачу у невстановленому Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-12 в розмірі, без проведення на загальних підставах поточних перерахунків та індексації пенсії позивача;

допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення усієї суми боргу за пенсією, починаючи з 01.03.2023р. на день фактичної виплати;

відповідно до ч. 6 ст. 245, ст. 382 КАС України зобов`язати відповідача у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання;

винести окрему ухвалу:

- про невідповідність директивного листа Пенсійного фонду України від 17.02.2015 р. № 4626/02-40 нормам Конституції України, Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. № 2262-12, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-XII, "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, в частині обов`язковості виконання судових рішень, дотримання встановленого порядку проведення перерахунку та індексації раніше призначених пенсій;

- про притягнення до відповідальності посадових осіб Пенсійного фонду України та Головного управління ПФУ в Миколаївській області, рішення, дії чи бездіяльність яких, визнано протиправними.

Ухвалою від 14.04.2023р. суд відкрив провадження за вказаним вище позовом відповідно до ст.260 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання.

Ухвалою від 25.04.2023р. суд прийняв заяву позивача від 21.04.2023р. про уточнення позовних вимог до розгляду та ухваалив розглядати справу №400/3566/23 з урахуванням уточнених позовних вимог викладених в заяві від 21.04.2023р.

В обгрунтування позову позивач зазначив те, що він є громадянином України, який постійно проживає в державі Ізраїль з 1994р. та за різними судовими рішеннями отримує пенсію в Україні з 01.01.2015р. за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ. Рішенням апеляційного суду від 28.07.2022р. у справі № 400/2670/22 у подібних правовідносинах суд визнав право позивача на перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2022р. відповдіно до постанови КМУ №118 від 09.04.1992р. та Закону України №2262-ХІІ, з нарахуванням компенсації втрати частини доходу за затримку пенсії за період з 01.03.2022р. до дня фактичної виплати пенсії з 1994р. Наразі позивачем оскаржено таке рішення до Європейського Суду з прав людини, де перебуває на розгляді. З урахуванням вказаного рішення, відповідач не провів перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022р. та сплачує позивачу попереньо перераховану пенсію в розмір 8720,98грн., чим грубо порушує право позивача на отримання належної пенсії. Позивач вважає, що відповідач дії не на підставі та не в межах наданих йому повноважень, що передбачені Конститцією України та законами України. Позовні вимоги позивач просив задовольнити повністю.

Відповідач у відзиві на позов вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, а з 16.01.1994 року постійно проживає в державі Ізраїль.

У червні 1992 року Республіканським військовим комісаріатом в АРК (м.Сімферополь) позивачеві, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. № 2262-12, призначена пенсія, як кадровому військовослужбовцю, в званні підполковника, звільненому в запас, 26 років вислуги, з видачою пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 . Пенсійне посвідчення вилучено під час виїзду на ПМП за кордон. Виплата пенсії позивачу вперше протиправно припинено з січня 1994 р., внаслідок виїзду на ПМП за кордон, внаслідок чого позивач з 2010 року послідовно звертається до суду щодо захисту порушеного права на пенсійне забезпечення у старості (повторні припинення виплати пенсії, непроведення перерахунків пенсії) .

Постановою Ленінського районного суду міста Севастополя від 28.01.2014 у справі № 764/12535/13-а (2-а/764/101/2014 року), що набрало законної сили, визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Севастополі, відповідач зобов`язаний відновити і виплачувати позивачеві пенсію за вислугу років, починаючи з 29.03.2010р.

З 01 січня 2015 р. виплата пенсії знову припинена, в огляду на те, що в м. Севастополі, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, органи Пенсійного фонду України не здійснюють свої повноваження, що позивачем оскаржено в суді. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2015 у справі № 757/5953/15-а, що набрало законної сили, визнані протиправними дії Пенсійного фонду України, відповідач зобов`язаний відновити позивачеві виплату пенсії за вислугу років, з моменту припинення виплати з 01.01.2015р.

Листом Пенсійного фонду України від 17.02.2016р. №1433/Р-11 Головному управлінню ПФУ в Миколаївській області зобов`язано провести нарахування та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-12.

З 01.01.2015 позивач перебуває на пенсійному обліку у відповідача, пенсійна справа № , та отримує пенсію за вислугу років, згідно із Законом № 2262-12, як військовослужбовець який , звільнений з військової служби.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2018р. у справі № 814/1030/18,визнані протиправними дії Головного управління ПФУ в Миколаївській області, відповідач зобов`язаний перераховувати і виплачувати позивачеві пенсію за вислугу років, починаючи з 01.01.2018 року, з усіма надбавками і підвищеннями, відповідно до законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262 -12.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2020р. у справі № 400/1715/20, визнані протиправними дії Головного управління ПФУ в Миколаївській області,та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії за вислугу років позивачу в період з 05.03.2019 року по 03.09.2019 року, з розрахунку 100% суми підвищення до пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум, з компенсацією втрати частини доходів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.11.2021р. у справі № 400/7936/21, визнано протиправними дії Головного управління ПФУ у Миколаївській області, та зобов`язано відповідача встановити та виплачувати позивачу з 01.07.2021 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. до пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш уразливих верств населення у 2022 році" (далі: "Постанова КМУ № 118"), з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 та 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підвищуються на коефіцієнт збільшення, встановлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, а саме у розмірі 1,14 ( підвищення на 14%).

Як вважає ОСОБА_1 , відповідач із 01.03.2022р. порушив його право не провів йому перерахунок пенсії, починаючи з 01.03.2022р., з посиланням на непокладання на відповідача судом зобов`язань щодо проведення перерахунків його пенсії та з березня відповідач і далі виплачує позивачу пенсію у вигляді 8720,98 грн.

Не пргоджуючись з такими діями відповідаач, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне.

Щодо вимоги про зобов`язаання відповідача утриматись від виплати пенсії без проведення на загальних підставах поточних перерахунків та індексації пенсії, суд вказує таке.

Відповідно до абз. 2 п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Таким чином, на відповідача не може бути покладено зобов`язання на утримання від вчинення дій на майбутнє.

Щодо другої вимоги позивача про проведення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років, починаючи з 01.10.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 963 та з 01.03.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 № 168, суд вказує наступне.

На виконання постанови Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2015 у справі № 757/5953/15-а Позивачу поновлено виплату пенсії за вислугу років, що передбачена Законом України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) з 01.01.2015.

Зокрема, зобов`язань щодо перерахунку пенсії позивача з врахуванням підвищень, доплат, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 963 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб у 2022 році та в подальшому та постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, рішеням суду на Головне управління не було покладено, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії з врахуванням цих постанов.

Відповідно до ст. 55 Закону № 2262 нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України від 19.10.2000 № 2050- ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, вказана норма статті стосується випадку нарахованої, але не виплаченої суми доходу пенсії.

Суми нарахованої, але не виплаченої пенсії позивача відсутні, а отже, вимоги позивача щодо стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, зазначена вимога є необґрунтованою та безпідставною.

Відповідно до ч. 1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та необхідність відмовити в їх задоволенні.

В силу вимог КАС України, відмова в позові виключає встановлення судом судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язання відповідача подати звіт про його виконання.

Судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов