Справа № 240/32948/22
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасуваня рішення, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня мого звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тобто з 29.08.2022, зарахувавши при цьому:
- до загального страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , в тому числі періоду роботи в 1991 році в колгоспі "Ленінець";
- до стажу тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, періодів роботи з 01.01.2004 по 02.12.2006, з 20.04.2007 по 11.01.2008, з 10.04.2008 по 01.01.2009, з 26.03.2009 по 05.12.2009, з 01.03.1991 по 31.12.2000, з 01.02.2001 по 31.01.2003, з 01.03.2003 по 31.12.2003, з 03.05.2011 по 25.11.2011, з 11.04.2012 по 03.12.2012, з 22.08.2013 по 05.06.2014.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача, який при обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" безпідставно не зарахував згадані вище періоди роботи позивача з 01.01.2004 по 02.12.2006, з 20.04.2007 по 11.01.2008, з 10.04.2008 по 01.01.2009, з 26.03.2009 по 05.12.2009, з 01.03.1991 по 31.12.2000, з 01.02.2001 по 31.01.2003, з 01.03.2003 по 31.12.2003, з 03.05.2011 по 25.11.2011, з 11.04.2012 по 03.12.2012, з 22.08.2013 по 05.06.2014 та період роботи в 1991 році в колгоспі "Ленінець", тим самим порушив його право на отримання пенсії у більшому розмірі.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив відповідача, в якому він просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що до страхового стажу не зараховано всі періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 22.10.1985, оскільки титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою канцелярії. Також, не зараховано період роботи в колгоспі за 1991 рік, оскільки наявна розбіжність у кількості виробленого мінімуму трудової участі в уточнюючих довідках №570, №574 від 11.07.2019, а тому потребує додаткового уточнення. Окрім того, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.01.2004 по 02.12.2006, з 20.04.2007 по 11.01.2008, з 10.04.2008 по 01.01.2009, з 26.03.2009 по 05.12.2009 відповідно до довідки про підтвердження наявного пільгового стажу від 12.08.2022 №64, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.03.1991 зазначено, що ОСОБА_1 працював на посаді тракторист, в довідці - тракторист - машиніст, згідно акту перевірки від 22.09.2022 № 0600-1003-1/3783 в книгах по нарахуванню заробітної плати та вихододнів з березня 1991 року по грудень 2003 року, з січня 2004 року по грудень 2009 року, посада не зазначена, а на книгах зроблений запис "Механізатори".
Окрім того, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.03.1991 по 31.12.2000, з 01.02.2001 по 31.01.2003, з 01.03.2003 по 31.12.2003, з 03.05.2011 по 25.11.2011, з 11.04.2012 по 03.12.2012, з 22.08.2013 по 05.06.2014, відповідно до довідок про підтвердження наявного пільгового стажу № 60 від 10.08.2022 та № 63 від 12.08.2022, оскільки згідно акту перевірки від 22.09.2022 № 0600-1003-1/3783 виявлено розбіжності, тому їх рекомендовано відкликати та надати нові довідки, які відповідають показникам первинних документів бухгалтерського обліку.
З огляду на викладене, страховий стаж позивача становить 29 років 02 місяці 20 днів, у тому числі стаж на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства становить 07 місяців 20 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.
А тому, відмова у призначенні пенсії прийнята у відповідності до чинного законодавства.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відзив на адміністративний позов не надійшов.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.08.2022 вперше звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В подальшому, позивач 12.10.2022 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.10.2022 №52 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 через відсутність необхідного стажу роботи на посаді тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - 20 років. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано всі періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 22.10.1985, оскільки титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою канцелярії. Також, не зараховано період роботи в колгоспі за 1991 рік, оскільки наявна розбіжність у кількості виробленого мінімуму трудової участі в уточнюючих довідках №570, №574 від 11.07.2019, а тому потребує додаткового уточнення. Окрім того, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.01.2004 по 02.12.2006, з 20.04.2007 по 11.01.2008, з 10.04.2008 по 01.01.2009, з 26.03.2009 по 05.12.2009 відповідно до довідки про підтвердження наявного пільгового стажу від 12.08.2022 №64, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.03.1991 зазначено, що ОСОБА_1 працював на посаді тракторист, в довідці - тракторист - машиніст, згідно акту перевірки від 22.09.2022 № 0600-1003-1/3783 в книгах по нарахуванню заробітної плати та вихододнів з березня 1991 року по грудень 2003 року, з січня 2004 року по грудень 2009 року, посада не зазначена, а на книгах зроблений запис "Механізатори".

Також, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.03.1991 по 31.12.2000, з 01.02.2001 по 31.01.2003, з 01.03.2003 по 31.12.2003, з 03.05.2011 по 25.11.2011, з 11.04.2012 по 03.12.2012, з 22.08.2013 по 05.06.2014, відповідно до довідок про підтвердження наявного пільгового стажу № 60 від 10.08.2022 та № 63 від 12.08.2022, оскільки згідно акту перевірки від 22.09.2022 № 0600-1003-1/3783 виявлено розбіжності, тому їх рекомендовано відкликати та надати нові довідки, які відповідають показникам первинних документів бухгалтерського обліку.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) розділу XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян", право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На підставі п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-XIІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

На підставі ч.1 ст.62 Закону №1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно з п.4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до п. 1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11. Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Так, підставою не зарахування до страхового стажу всіх періодів трудової діяльності позивача відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 22.10.1985, було те, що титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою канцелярії. З цього приводу судом враховано як релевантну до обставин даної справи наступну судову практику.

В п. 30 постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 по справі №569/16691/16-а міститься наступний правовий висновок: "відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права".

В свою чергу згідно правової позиції, наведеної у п. 34 постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019 року по справі №307/541/17 "однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці".

Враховуючи вказані правові висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо не зарахування до стажу позивача всіх періодів роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 22.10.1985.

Щодо не зарахування позивачу періоду роботи в колгоспі за 1991 рік, оскільки наявна розбіжність у кількості виробленого мінімуму трудової участі в уточнюючих довідках №570, №574 від 11.07.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_2 від 01.03.1991 ОСОБА_1 працював на посаді тракторист. в колгоспі "Ленінець" та відпрацьовано вихододнів 252, про що також зазначено у довідці №570 від 11.07.2019, яка видана Комунальною установою Трудовий архів Ружинського району.

В свою чергу, в довідці №574 від 11.07.2019 Комунальної установи Трудовий архів Ружинського району вказано, що ОСОБА_1 в 1991 році мав вихододнів: березень 6, квітень 19, травень 24, червень 32, липень 27, серпень 22, вересень 27, жовтень 34, листопад 26, грудень 17. Всього 234.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі (пункт 17 Порядку №637).

За приписами пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, підтвердження трудового стажу на підставі показань свідків можливо у випадку відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості їх одержання.

У спірному випадку орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для вжиття необхідних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності у позивача трудового стажу за оскаржуваний період роботи зокрема у колгоспах, шляхом врахування показань свідків, в тому числі з`ясування обставин щодо не відпрацювання, менше відпрацювання, невиконання встановленого мінімуму трудової участі в 1991 році з поважних чи без поважних причин.

Як зазначалось раніше, кількість відпрацьованих вихододнів співпадає в копії трудової книжки НОМЕР_2 та у довідці №570 від 11.07.2019, яка видана Комунальною установою Трудовий архів Ружинського району.

Окрім того, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Разом з тим, зважаючи що відповідачем у даній справі є саме суб`єкт владних повноважень, на якого покладається тягар доказування правомірності своїх дій/рішень, відомостей стосовно вжиття заходів щодо проведення будь-яких звірок управлінням щодо стажу роботи позивача із первинними документами чи архівними даними, матеріали справи не містять.

А тому, підсумовуючи викладене, відповідачем безпідставно не враховано позивачу період роботи в колгоспі за 1991 рік.

Щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 02.12.2006, з 20.04.2007 по 11.01.2008, з 10.04.2008 по 01.01.2009, з 26.03.2009 по 05.12.2009 суд зазначає наступне.

В трудовій книжці НОМЕР_2 зазначено, що з 01.01.2004 по 02.12.2006, з 20.04.2007 по 11.01.2008, з 10.04.2008 по 01.01.2009, з 26.03.2009 по 05.12.2009 позивач працював на посаді тракториста.

В свою чергу, згідно акту перевірки від 22.09.2022 №0600-1003-1/3783, складеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області в книгах по нарахуванню заробітної плати та вихододнів з березня 1991 року по грудень 2003 року, з січня 2004 року по грудень 2009 року, посада не зазначена, а на книгах зроблений запис "Механізатори", що стало підставою для відмови зарахування зазначеного стажу.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах за п. "в" ч.1 ст.13 Закону №1788 роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7.

Так, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.02.2019 року у справі №497/2223/16-а, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Крім того, згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 20.02.2020 року у справі №182/6635/16-а, термін "механізатор" є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

У вказаній постанові колегія суддів Верховного Суду вважає, що спірний період на посаді "механізатор" має бути зараховано до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, стаж позивача, що дає право на призначення пільгової пенсії у вищевказані періоди підтверджений належними доказами.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.03.1991 по 31.12.2000, з 01.02.2001 по 31.01.2003, з 01.03.2003 по 31.12.2003, з 03.05.2011 по 25.11.2011, з 11.04.2012 по 03.12.2012, з 22.08.2013 по 05.06.2014, суд зазначає наступне.

Підставою для неврахування зазначеного вище стажу позивачу було виявлено розбіжність з довідками №60 від 10.08.2022 та №63 від 12.08.2022, тому їх рекомендовано відкликати та надати нові довідки, які відповідають показникам первинних документів бухгалтерського обліку, про що відповідачем зафіксовано в акті перевірки від 22.09.2022 №0600-1003-1/3783.

В свою чергу, в акті перевірки від 22.09.2022 №0600-1003-1/3783 не конкретизовано в чому саме виявлено розбіжність, а тому суд позбавлений можливості надати оцінку даним аргументам відповідача.

Як зазначено у довідці ПП "Моя Надія" №60 від 10.08.2022 ОСОБА_1 з березня 1991 року по грудень 2000 року, з лютого 2001 року по січень 2003 року та з березня 2003 року по грудень 2003 року працював трактористом-машиністом.

Також, відповідно до копії довідки ПП "Моя Надія" №63 від 12.08.2022 ОСОБА_1 з 03 травня 2011 року по 25 листопада 2011 року, з 11 квітня 2012 року по 03 грудня 2012 року та з 22 серпня 2013 року по 05 червня 2014 року працював трактористом -машиністом.

З копії трудової книжки НОМЕР_3 позивача встановлено, що з 01.03.1991 по 02.12.2006, з 26.04.2010 по 04.01.2011, з 03.05.2011 по 25.11.2011, з 11.04.2012 по 03.12.2012 та з 22.08.2013 по 05.06.2014 він працював на посаді тракториста.

В свою чергу, суд повторно наголошує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Також, приписами підпункту 7 пункту 4 і підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 за №28-2, визначено, що:

- Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань призначає пенсії;

- Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб-підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Таким чином, відповідач не позбавлений права, зокрема, у разі наявності певних розбіжностей у документах, чи відсутності окремих документів у архівних установах, для підтвердження стажу роботи, звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, які містять відомості про періоди роботи, характер праці, тривалість трудоднів тощо.

Жодних пояснень та будь-яких письмових доказів стосовно вжитих заходів в частині самостійного витребування управлінням матеріалів, що містять відомості про трудовий стаж позивача, до суду не надходило.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що орган пенсійного фонду не вчинив всіх, передбачених і можливих дій щодо перевірки достовірності записів у трудовій книжці позивача за спірні періоди, обґрунтованості видачі, в даному випадку зокрема, згаданих довідок, а також достовірності відомостей, зазначених у таких довідках.

А тому, з огляду на викладене, відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу період роботи на посаді тракториста, який зазначений в трудовій книжці НОМЕР_3 , яка за висновком суду є належним доказом на підтвердження стажу позивача.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд прийшов до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 19 жовтня 2022 року №52 про відмову у призначенні позивачу пільгової пенсії за віком є протиправним.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно ст.ст. 81, 82 цього Закону призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Згідно ст. 83 Закону №1788-ХІІ пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Таким чином, саме Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати. Тобто, безпосередньо органи Пенсійного фонду мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, зокрема прийняття відповідного рішення, в тому числі щодо призначення пенсії за вислугою років, оскільки прийняттю такого рішення передує дослідження та аналіз відповідного стажу роботи особи, що звернулася за призначенням пенсії; перевірка та оцінка наданих доказів на предмет їх прийнятності та достатності.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Суд враховує, що вперше із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 29.08.2022 і Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішення від 02.09.2022 № 52 про відмову у призначенні пенсії приймалось в основному із аналогічних підстав як і оскаржуване рішення.

За таких підстав, з метою повного відновлення порушених прав позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача (вперше подану 29.08.2022) про призначення пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню .

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир,10003. РНОКПП/) , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (Площа Центральна, 3, м. Чернівці, Чернівецький район, Чернівецька область, 58000. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасуваня рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в призначенні пенсії №52 від 19.10.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.08.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 29 травня 2023 року.

Суддя Л.А.Шуляк