Справа № 160/1103/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 травня 2023 року Справа № 160/1103/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, 16, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Міністерства оборони України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №160/1103/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу надати до суду уточнений адміністративний позов, оформлений відповідно до вимог статей 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України з визначеним складом відповідачів відповідно до обставин спору та доказів, що додані до позову, примірники уточненого позову для суду та відповідно до кількості учасників справи, клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб з обґрунтуванням підстав для такого залучення, оформлене з дотриманням вимог ст. ст. 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

07 лютого 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через канцелярію надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, до якого додано уточнену позовну заяву в примірниках відповідно до кількості учасників справи та клопотання про залучення третьої особи.

Відповідно до уточненої позовної заяви відповідачем визначено: Дніпропетровський обласний територіальний центр комплексування та соціальної підтримки, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не зазначення в довідці, яка враховується для перерахунку пенсії, додаткових видів грошового забезпечення, а саме: за кваліфікацію 3% та за службу в умовах режимних обмежень 15%, що призвели до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видати довідку підполковнику запасу ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, з зарахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: за кваліфікацію 3% та за службу в умовах режимних обмежень 15%, та всі необхідні документи для компенсації грошових втрат, що виникли з 2016 року в результаті не до отримання пенсії і передати їх до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/1103/23 за вищезазначеним позовом, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження) згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

01 березня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему Електронний суд від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив (вх. №3677/23), відповідно до якого зазначає, що заявлені вимог до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в частині підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нової довідки про склад грошового забезпечення позивача, вважає є передчасними, оскільки у ДОТЦК та СП не виникло обов`язку у підготовці нової довідки з іншими складовими грошового забезпечення в силу приписів ст. 63 Закону №2262-ХІІ та Порядку №45 внаслідок не дотримання відповідної процедури порядку проведення перерахунку та відсутності відповідного нормативного акту Уряду України. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

09 березня 2023 року на адресу суду позивачем надано заперечення на пояснення третьої особи (вх. №18913/23), відповідно до яких надано додаткові пояснення щодо предмету спору з посиланням на практику Верховного Суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки у встановлений судом строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів.

22 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду. Зазначає, що спірну довідку отримав 06.09.2021 року та з того моменту було доведено, що при обрахування пенсії не отримує додаткових видів грошового забезпечення, які отримував з 2005 року, деталізує усі наступні взаємовідносини з відповідачем та третьою особою.

Дослідивши матеріали справи та заяви про поновлення строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду виходячи з наступного.

Суд в ухвалі від 13 квітня 2023 року наголошував на тому, що строк звернення до суду розпочинає свій перебіг із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, а не дня, коли особа не змогла захистити їх в позасудовому порядку. Отримання листів уповноважених органів за результатом звернень щодо порушеного права не вказують на поважність причин пропуску строку звернення до суду, оскільки в такому випадку особа не завжди первинно з`ясовує для себе факт порушення своїх прав, а лише дізнається про обґрунтування та позицію уповноваженого органу з приводу відповідного питання. За обставин даної справи сам позивач визнає, що про порушення своїх прав дізнався задовго до надання відповідей на його звернення уповноваженими органами.

Відповідно, посилання відповідача на обставини щодо взаємодії з відповідачем та третьою особою під час досудового врегулювання спору не мають юридичного значення, оскільки шестимісячний строк звернення до суду не зупиняє свій перебіг під час процедури позасудового врегулювання спору, при цьому сам позивач конкретно вказав, що про зміст нової довідки про розмір його грошового забезпечення він дізнався 06.09.2021 року. Відповідно, саме з цієї дати позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення свого права (відсутність у довідці відповідних складових грошового забезпечення).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням конкретизації позивачем дати обізнаності щодо змісту спірної довідки про розмір грошового забезпечення (06.09.2021 року) позивач мав звернутися до суду до 07.03.2022 року включно, чого позивачем зроблено не було.

Сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 29.09.2022 по справі №500/1912/22.

Позивачем не наведено жодних пояснень та не надано відповідних доказів щодо зв`язку пропуску строку звернення до суду із запровадженням воєнного стану. Відповідно, суд відхиляє цей аргумент позивача як необґрунтований.

Слід наголосити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Суд звертає увагу на те, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Пропуск відповідного строку на звернення до суду через байдужість до своїх прав або небажання скористатися цим правом не є поважною причиною пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення звернення до суду з адміністративним позовом.

Вказаної правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постановах від 06.03.2019 по справі № 820/394/17, від 06.03.2019 по справі № 805/1985/18-а.

При застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29.09.2022 року по справі №500/1912/22.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 30.09.2021 року по справі №320/3307/21.

Відтак, з огляду на вищевикладене, зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки не свідчать про об`єктивну неможливість останнього своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Відповідно, вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду суд визнає неповажними, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви належним чином та у визначений судом в ухвалі від 13 квітня 2023 року спосіб і строк.

Згідно з ч. 13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 15 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 161, 169, 171, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, 16, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити, що згідно з ч. 4 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко