Справа № 380/12597/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зменшенні основного розміру призначеної пенсії позивачу з 90 % до 80 % сум грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити з 05 березня 2020 року перерахунок і виплату пенсії позивачу, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та виплачувати її в подальшому.

Справу просить розглянути за правилами спрощеного позовного провадження, а також просить стягнути на користь позивача 3000,00 грн за надання правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90 % від відповідних сум грошового забезпечення. Вказав, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідач провів перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, виходячи з розміру 70 % грошового забезпечення. У зв`язку з переведенням позивача на пенсію по інвалідності, розмір пенсії встановлено 80 % грошового забезпечення з 05.03.2020. Позивач вважає дії відповідача щодо встановлення при переведенні на пенсію по інвалідності розміру пенсії 80 % протиправними та такими, що порушують право позивача на належний соціальний захист, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 16.09.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 25.11.2022 позовну заяву залишено без руху для подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду (79018 м. Львів вул. Чоловського 2) заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наданням на доказів поважності причин пропуску строку.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі № 380/12597/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/12597/22 скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 23.03.2023 продовжено розгляд адміністративної справи № 380/12597/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 18000ел від 11.11.2022) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що позивача з 05.03.2020 на підставі особистої заяви переведено на пенсію по інвалідності в розмірі 80 % грошового забезпечення. Зазначив, що розмір пенсії визначено відповідно до статті 21 Закону № 2262, відповідно пенсія виплачується у встановленому чинному законодавстві розмірі. Також заперечив проти стягнення витрат на професійну правову допомогу. Вважає також, що позивачем пропущено строк звернення до суду із цим позовом, оскільки із цим позовом до суду з вимогою про проведення перерахунку з 01.12.2019 він звернувся лише 09.09.2022. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Оцінку доводам відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду надано судом в ухвалі від 30.11.2022, яку скасовано постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023, відтак суд не розглядає такі доводи.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992. Пенсію позивачу призначено з 26.02.2003 у розмірі 90 % грошового забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018, виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення.

Позивач є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.03.2020.

На підставі заяви позивача від 05.03.2020 про переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності, відповідно до протоколу за пенсійною справою № (Міноборони) від 05.03.2020 згідно з Законом України № 2262-ХІІ позивача переведено на пенсію по інвалідності у розмірі 80% грошового забезпечення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі № 380/15447/21, яке набрало законної сили 21.01.2022, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у зменшенні основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 до 05.03.2020, а також у зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, а також у відмові провести перерахунок пенсії з урахування сум додаткових видів грошового забезпечення на підставі поданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки № С/1640 від 14.07.2021; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 по 05.03.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі № 380/15447/21, яке набрало законної сили 21.01.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 по 05.03.2020, виходячи з розміру 90 % сум грошового забезпечення.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру його пенсії по інвалідності з 90 % до 80 % сум грошового забезпечення під час її виплати з 05.03.2020, відтак він звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, визначає умови, норми і порядок пенсійного громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до пункту «а» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом.

Частиною першою статті 2 вказаного Закону встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону, призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років і більше.

Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час встановлення пенсії позивачу у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт «б» статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

При цьому, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі № 380/15447/21, яке набрало законної сили 21.01.2022, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у зменшенні основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 до 05.03.2020, а також у зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 - 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, а також у відмові провести перерахунок пенсії з урахування сум додаткових видів грошового забезпечення на підставі поданої Львівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідки № С/1640 від 14.07.2021; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 по 05.03.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Спірним у цій справі є встановлення позивачу з 05.03.2020 основного розміру пенсії по інвалідності 80 % грошового забезпечення.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі заяви позивача від 05.03.2020 про переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності, позивача переведено на пенсію по інвалідності з 05.03.2020.

Розміри пенсій по інвалідності визначені статтею 21 Закону № 2262-ХІІ.

Так, згідно із статтею 21 вказаного Закону пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:

а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);

б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Отже розмір пенсії осіб з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи становить 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку). При цьому, суд звертає увагу на те, що жодних змін зазначена стаття щодо відсоткового співвідношення розміру пенсії по інвалідності до грошового забезпечення, як до призначення вказаної пенсії позивачу (20 липня 2018 року) так і після її призначення не зазнавала.

Як слідує з наявного в матеріалах справи протоколу за пенсійною справою № (Міноборони) від 05.03.2020 згідно з Законом України № 2262-ХІІ позивача переведено на пенсію по інвалідності у розмірі 80% грошового забезпечення.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно встановив розмір пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, виходячи з розміру 80% відповідних сум грошового забезпечення, оскільки саме такий розмір пенсії, визначено статтею 21 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з ст. 23 Закону № 2262-ХІІ, у разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт "а" статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт "а" статті 13).

Посилання позивача на приписи статті 23 Закону № 2262-ХІІ не впливають на правильність встановлення основного розміру пенсії ОСОБА_1 по інвалідності. Суд зазначає, що переведення позивача на вказаний вид пенсії зумовлене поданням останнім відповідної заяви від 05.03.2020 до відповідача. При цьому, у цій заяві позивач просив Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести його на пенсію по інвалідності без зазначення бажаного розміру пенсії.

Крім того, обставини щодо наявності у позивача права на отримання пенсії у більшому відсотковому розміру були відомі позивачу, про що свідчить звернення до суду із відповідним позовом у межах адміністративної справи № 380/15447/21. Також суд зазначає, що доказів звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням положень статті 23 Закону № 2262-ХІІ ОСОБА_1 не надано.

За таких обставин дії відповідача щодо встановлення відсоткового значення основного розміру пенсії позивача по інвалідності з 05.03.2020 не можуть вважатися протиправними, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ураховуючи викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

В силу приписів ст. 139 КАС України, усі судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 м. Львів вул. Митрополита Андрея 10; код за ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур