Справа № 260/994/22
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2023 року м. Ужгород№ 260/994/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене «Протоколом №9 спільного рішення командування та житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 24 листопада 2021 року в частині відмови у призначенні грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відносно ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання згоди на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення відповідно до п.п. 9, 10, 11, 12 «Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення» (при визначенні Адміністрацією державної прикордонної служби України загальної суми видатків з Державного бюджету на надання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для військовослужбовців та членів їх сімей).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він під час проходження військової служби перебував у списках осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень та поліпшення житлових умов по ІНФОРМАЦІЯ_1 . В жовтні 2017 року він написав рапорт, яким надав згоду на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї житло. Проте після звільнення з військової служби таку компенсацію не отримав, натомість спірним рішення йому протиправно було відмовлено у наданні такої з мотивів не поширення на нього норм постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року провадження у справі було зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року провадження у справі було поновлено.

12 квітня 2023 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов вважає безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає. Так, зокрема, зазначає, що законодавець пов`язує право на отримання грошової компенсації саме з причиною звільнення військовослужбовця. Звертає увагу суду на те, що позивач був звільнений з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту, з огляду на що дія положень постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728 на нього не розповсюджується, а тому він не може отримати спірну грошову компенсацію. При цьому позивач не позбавлений права перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та права на житло.

26 квітня 2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач відмовив йому у наданні спірної грошової компенсації з підстав, не передбачених законодавством. В свою чергу позивач, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №728 від 02.09.2015, наділений правом на отримання такої компенсації, оскільки має вислугу на військовій службі більше 20 років, ним не було використано право на безоплатну приватизацію житла та він не знятий з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Вважає безпідставними твердження відповідача про те, що причина його звільнення не передбачає можливості отримання спірної компенсації, оскільки єдиним нормативно-правовим документом, що визначає способи звільнення з військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу». Окрім того, звертає увагу суду на те, що відсутність бюджетних асигнувань не може бути належною підставою для позбавлення особи гарантованого нормами законодавства права.

04 травня 2023 року відповідач подав до суду заперечення, в яких повторно наголошує на тому, що причина звільнення позивача не дає йому право на отримання спірної грошової компенсації.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підполковник ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України, в тому числі в НОМЕР_2 прикордонному законі Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Мукачівський прикордонний загін).

Під час проходження служби ОСОБА_1 зі складом сім`ї 6 осіб перебував у списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень по ІНФОРМАЦІЯ_1 під № 6 від 21.06.2013 року та у списку осіб, що потребують поліпшення житлових умов по ІНФОРМАЦІЯ_1 під №1 із 21.06.2013 року. Так, 03.10.2017 року поданим рапортом позивач дав згоду на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї житло та погодився зняти його з квартирного обліку у разі отримання відповідної грошової компенсації, проте, жодних рішень з даного приводу відповідачем не прийнято.

Наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26.06.2019 року №277-ОС підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 (у зв`язку із закінченням строку контракту) з посади помічника начальника загону начальника відділення міжнародного співробітництва.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.07.2019 року №311-ос ОСОБА_1 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 серпня 2019 року.

28.09.2020 року позивач звернувся в контактний центр Державної прикордонної служби України з приводу свого права на отримання житла або відповідної компенсації. З наданої відповіді вбачається, що на виконання розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 28.09.2017 року №Е/721-7471 з метою визначення потреби в коштах на надання грошової компенсації за належні для отримання військовослужбовцями та членами їх сімей жилі приміщення та можливості виплати такої компенсації у 2017 році, відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №728 від 02.09.2015, Мукачівським прикордонним загоном було надіслано до Адміністрації Державної прикордонної служби України список осіб, які перебувають на квартирному обліку, мають право та надали письмову згоду отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення у Мукачівському прикордонному загоні із зазначенням потреби в коштах окремо по кожній сім`ї. В той же час, повідомлено, що на даний час відсутня житлова площа, яка може бути надана для постійного проживання позивача.

Адміністрація Державної прикордонної служби України у відповідь ОСОБА_1 зазначила, що коштів для виплати грошової компенсації на належне для отримання житло на 2020 рік не передбачено; на момент відповіді в м. Мукачево відсутнє вільне житло належного розміру; у разі надходження житла для проживання в м. Мукачево або коштів для надання компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, питання про надання житла або коштів вирішуватиметься житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 грудня 2020 року ІНФОРМАЦІЯ_3 проінформував ОСОБА_1 , що 02 грудня 2020 року відбулось спільне засідання командування та житлової комісії відповідача та відповідно до протоколу №8, за результатами перевірки житлової справи військовослужбовця запасу ОСОБА_1 встановлено, що він звільнений з військової служби у запас та дія Порядку затвердженого Постановою КМУ №728 від 02.09.2015 року на військовослужбовця та членів його сім`ї не поширюється.

Вказані вище обставини були встановлені рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №260/1307/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, а тому, відповідно до положень ст. 78 КАС України, повторному доведенню не підлягають.

Не погоджуючись з таким рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 оскаржив таке в судовому порядку. Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 №260/1307/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Мукачівського прикордонного загону задоволено частково. Визнано протиправними дії житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неприйняття за заявою ОСОБА_1 рішення, передбаченого Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №728. Зобов`язано житлову комісію Мукачівського прикордонного загону повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання згоди на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, та прийняти рішення про задоволення заяви або відмову у її задоволенні відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 02.09.2015 року № 728. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили 04 листопада 2021 року.

18 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав на ім`я голови житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву, в якій просив надати йому та членам його сім`ї грошову компенсацію за належне для отримання житлове приміщення.

За результатами розгляду такої заяви рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленим протоколом №9 від 24.10.2021, у призначенні грошової компенсації за належне військовослужбовцю та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення було відмовлено у зв`язку з тим, що вимогами п. 2 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №728, зазначено вичерпний перелік осіб, на яких такі поширюється. Враховуючи те, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, то він не входить до такого переліку.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Правове регулювання забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом здійснюється Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011).

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 12 Закону №2011 держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 4 ч. 1 ст. 12 Закону №2011 визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Ч. 9 ст. 12 Закону №2011 встановлено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, нормами Закону №2011 передбачено право військовослужбовців, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за наявності вислуги військової служби не менше 20 років у разі звільнення зі військової служби в запас на отримання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах, а у разі їх розформування - у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення установлено Порядком визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №728 (далі Порядок №728).

Відповідно до п. 2 Порядку №728, дія такого поширюється на:

- військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;

- осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей;

- сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби;

- сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

Приписами п. 3 Порядку №728 передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до п. 5 Порядку №728, черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Згідно п. 6 Порядку №728 підставою для відмови у наданні військовослужбовцю та членам його сім`ї компенсації є їх зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або виключення із списків громадян, що мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрація Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, розвідувальні органи, Національна гвардія, Управління державної охорони, ДКА, Адміністрація Держспецзв`язку щороку протягом I кварталу після визначення загальної суми видатків на надання компенсації розподіляють її між військовими частинами, військовими комісаріатами та квартирно-експлуатаційними установами (організаціями), в яких ведеться облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, з урахуванням часу взяття військовослужбовців та членів їх сімей на такий облік та/або включення їх до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень (п. 9 Порядку №728).

Відповідно до п. 10 Порядку №728, житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.

Згідно п. 12 Порядку №728 житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, військовими комісарами та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, розвідувальними органами, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, керівнику розвідувального органу, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.

Відмовляючи Богаченку В.В. у призначенні спірної компенсації, відповідач виходив з того, що дія Порядку №728 на позивача не поширюється з огляду на те, що його було звільнено у запас з підстав закінчення строку контракту.

Проте суд не може погодитися з такою позицією відповідача з огляду на наступне.

Ч. 1 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232 від 25.03.1992 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Системний аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що у словосполученні «звільнення з військової служби у запас або у відставку за віком, станом здоров`я», що міститься у ч 9 ст. 12 Закону №2011 такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття «звільнення у відставку», як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття «звільнення у запас».

Така юридична визначеність зазначених понять підтверджується висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25.03.2019 у справі №359/2295/17, від 08.04.2020 у справі №683/2197/18, від 15.10.2020 у справі №636/1424/19, у справі №260/764/21 від 10.08.2022.

Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця в запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги за відсутності підстав для зняття його з обліку, наведених у пункті 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081, за такою особою зберігається право на перебування на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, а отже і право на грошову компенсацію за належне їй для отримання жиле приміщення відповідно до вимог ч. 9 ст. 12 Закону №2011 та Порядку №728.

Такий правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №683/2271/18 та від 10.08.2022 у справі №260/764/21.

При цьому, з урахуванням наведеного, колегія суддів Верховного Суду у вказаних постановах дійшла таких правових висновків щодо застосування ч. 9 ст. 12 Закону №2011 та Порядку №728 у подібних правовідносинах:

(1) держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців (військовослужбовців запасу) жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

(2) військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на грошову компенсацію, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку № 1081;

(3) у словосполученні «звільнення з військової служби у запас або у відставку за віком, станом здоров`я», що міститься у ч. 9 ст. 12 Закону №2011 такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття «звільнення у відставку», як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття «звільнення у запас»;

(4) у разі звільнення військовослужбовця в запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту та наявністю у нього більше 20 років календарної вислуги за відсутності підстав для зняття його з обліку, наведених у пункті 30 Порядку №1081, за такою особою зберігається право на перебування на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, а отже і право на грошову компенсацію за належне їй для отримання жиле приміщення відповідно до вимог ч. 9 ст.12 Закону №2011 та Порядку №728.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пп. «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На момент звільнення позивача його вислуга років становила 25 років 00 місяців 04 дні в календарному обчисленні та 30 років 03 місяці 00 днів в пільговому обчисленні.

Будь-яких інших обставин, що б виключали у позивача права на отримання спірної компенсації, аніж не поширення на нього дії норм Порядку №728, відповідач не зазначає.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення відповідно до вимог ч. 9 ст.12 Закону №2011 та Порядку №728, а тому спірне рішення Житлової комісії Мукачівського прикордонного загону є протиправним та підлягає скасування.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Житлової комісії НОМЕР_2 прикордонного загону, оформлене Протоколом №9 від 24 листопада 2021 року в частині відмови у призначенні грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відносно ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати житлову комісію НОМЕР_2 прикордонного загону розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання згоди на отримання грошової компенсації за належне йому та членам його сім`ї для отримання жиле приміщення, відповідно до п.п. 9, 10, 11, 12 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №728.

4. Стягнути із Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 998,00 грн. (Дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін