Справа № 340/4427/22
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2023 року м. Дніпросправа № 340/4427/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2022р. у справі №340/4427/22
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21.09.2022р. ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пороло М.М., звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі - ГУ НП в Кіровоградській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-3/.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2022р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №340/4427/22 та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження /а.с. 15 /.

Позивач у адміністративному позові, з яким звернувся до суду, просив :

- визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Кіровоградській області щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористанні дні основної оплачуваної відпустки за 2015р., 2016р., у кількості 20 днів та додаткової відпустки у кількості 28 днів, як учаснику бойових дій за 2015р., 2018р.;

- зобов`язати ГУ НП в Кіровоградській області нарахувати та виплатити за невикористані дні основної оплачуваної відпустки за 2015р., 2016р. у кількості 20 днів та додаткової відпустки у кількості 28 днів, як учаснику бойових дій за 2015р., 2018р. в сумі 12228,48грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2022р. у справі №340/4427/22, з урахуванням ухвали від 30.12.2022р. про виправлення описки в частині правильного зазначення першої літери у прізвищі позивача, адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність ГУ НП у Кіровоградській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 27 календарних днів додаткової відпустки при звільненні; зобов`язано ГУ НП у Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 27 календарних днів додаткової відпустки: за 2016 рік - 13 календарних дні, за 2018 рік - 14 календарних дні, із відрахуванням податків та зборів; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (суддя Казанчук Г.П.) /а.с. 50-52 /.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2022р. у справі №340/4427/22 /а.с. 50-52/, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 72/.

Відповідач посилаючись на те, що грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки відповідно до Закону України №3551-ХІІ законодавством не передбачена, тому просив скасувати рішення суду першої інстанції від 26.12.2022р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову /а.с. 63-69/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.02.2023р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ГУ НП в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2022р. у справі №340/4427/22 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №340/4427/22 /а.с. 74/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 08.03.2023р. /а.с. 76/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023р. у справі №340/4427/22 апеляційну скаргу ГУ НП в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2022р. у даній справі залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: - надання суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн. /а.с. 77/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023р. у справі №340/4427/22 клопотання ГУ НП в Кіровоградській області про відстрочення (продовження ) строку для усунення недоліків апеляційної скарги у справі №340/4427/22 задоволено та продовжено ГУ НП в Кіровоградській області наданий ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023р. у справі №340/4427/22 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2022р. у справі №340/4427/22 до 20.04.2023р. /а.с. 83 /

Відповідачем на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги було усунуто та до суду апеляційної інстанції надано - платіжна інструкція №2062 від 12.04.2023р. про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення від 30.05.2022р. у розмірі 1488,60 грн. /а.с. 88/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023р. у справі №340/4427/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ НП в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2022р. у цій справі /а.с. 89/ і справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 23.05.2023р. /а.с. 90/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством порядок та спосіб повідомлено учасників справи /92, 93/.

24.04.2023р. позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву у якій просить розглядати справу без його участі /а.с. 94/.

У зв`язку з тим, що суддя Панченко О.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №340/4427/22, відрахована зі штату Третього апеляційного адміністративного суду на підставі подання заяви про відставку здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №340/4427/22 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №340/4427/22 від 23.05.2023р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді - Іванов С.М., Чередниченко В.Є. /а.с. 97/.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 - позивач у справі, проходив службу у ГУ НП в Кіровоградській області в період з 07.11.2015р. по 28.12.2018р. та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.07.2017р. /а.с. 5/.

Відповідно до наказу начальника ГУ №583 о/с від 28.12.2018р. позивача звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» за власним бажанням / а.с.14/.

Відповідачем при звільненні позивача зі служби не було проведено повний розрахунок, оскільки не виплачена компенсація за невикористані дні щорічної основної відпусток за 2016 рік у кількості 13 днів та за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2015 та 2018 роки у кількості 28 днів.

14.07.2022р. позивач звернувся із заявою до відповідача щодо виплати компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 22.07.2015р. по 28.12.2018р.

Листом №Т-66/28/01-22 від 22.08.2022р. ГУ НП в Кіровоградській області повідомлено позивача про те, що при його звільненні була нарахована компенсація за невикористану відпустку за рік, у якому відбулось звільнення /а.с. 9/.

Позивач, не погодившись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР) установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Відповідно до ст. 4 Закону № 504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (ст. 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (ст. 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (ст. 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (ст. 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (ст. 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (ст. 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (ст. 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (ст. 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (ст. 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (ст. 19 цього Закону); відпустка при народженні дитини (ст. 19-1 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (ст.ст. 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 92 Закону № 580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки, у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частинами 2, 3 статті 93 Закону № 580-VIII передбачено, що тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Відповідно до ч. 7-11 ст. 93 Закону № 580-VIII чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських визначаються положеннями Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п. 8 розділу III Порядку № 260 поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Разом з тим, згідно з абзацами 7, 8 пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому, одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень ч.ч. 2, 3 ст. 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону № 580-VIII і Порядку № 260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону № 504/96-ВР.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 504/96-ВР і ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

З огляду на вищезазначене у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Отже, при звільненні позивача з 28.12.2018р. з ГУ НП в Кіровоградській області не була нарахована і виплачена грошова компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки як учасника бойових дій за 2015 рік, 2018 рік відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно до п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону № 504/96-ВР передбачено, зокрема, інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Так, відповідно до ст. 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом № 3551-XII, особам, реабілітованим відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Тобто, зазначені вище норми фактично встановлюють право особи, яка є учасником бойових дій, на отримання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів кожного року.

Як зазначалося вище, поліцейським, які відповідно до законодавства України мають право на відпустку зі збереженням грошового забезпечення, виплата грошового забезпечення здійснюється в розмірі, що вони одержували на день вибуття у відпустку, з розрахунку посадового окладу, установленого за основною штатною посадою, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії за поточний місяць.

Водночас, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому, одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення (п. 8 розділу III Порядку № 260).

Вказані норми в сукупності свідчать про те, що у випадку звільнення поліцейського - учасника бойових дій, йому виплачується компенсація за всі невикористані ними дні відпустки, у тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст. 16-2 Закону № 504/96-ВР та ст. 12 Закону № 3551-XII

У даному випадку, колегія суддів зазначає, що положення Закону № 3551-XII не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.05.2021р. у справі № 200/13837/19-а та від 11.11.2021 у справі № 200/1175/20-а.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що судом першої інстанції встановлено в даній справі про наявність невикористаної відпустки за 2016 рік у кількості 13 днів, а тому вказані обставини не підлягають доведенню та про на неможливість перевірити кількість використаної позивачем відпустки у 2015р., а тому суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволені позову в частині стягнення компенсації за невикористану додаткову відпустку за 2015рік в кількості 14 днів, з огляду на неможливість підтвердити належними та допустимими доказами факт використання / не використання позивачем у 2015р. додаткової відпустки у кількості 14 днів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правомірний висновок щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2016р. - 13 днів та за 2018р. - 14 днів при звільненні позивача 28.12.2018р.

З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини і ухвалено законне рішення про часткове задоволення позовних вимог, а враховуючи, що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 26.12.2022р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2022р. у справі №340/4427/22 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано - 29.05.2023р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко