Справа № 140/2031/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/2031/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі відповідач, ГУ НП у Волинській області) про визнання протиправним та скасування наказу від 12.01.2023 № 78/в Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУ НП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та виконання інших заходів, запропонованих дисциплінарною комісією.

Оскаржуваним наказом на підставі Закону України Про Національну поліцію до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за порушення службової дисципліни.

Позивач вважає, що службове розслідування призначено та проведено протиправно, під час проведення службового розслідування відповідачем не було встановлено всіх фактичних обставин, що стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, у його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, застосований вид дисциплінарного стягнення не є пропорційним його діянню. Звертає увагу на ту обставину, що дисциплінарне стягнення накладено поза межами строків їх застосування.

Крім того, посилаючись на норми чинного законодавства наголошує на тому, що складання адміністративних матеріалів відносно працівника не є самостійною та безумовною підставою для висновку про наявність в його діях ознак дисциплінарного проступку. З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.02.2023 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

26.05.2023 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду; визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та поновлено даний строк.

У відзиві на позов, відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що 08.12.2022 в ГУНП у Волинській області надійшло подання Волинського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України від 07.12.2022 за вих №1806/42-02/01-22 про вжиття заходів реагування відносно позивача. Зокрема, з нього вбачається про порушення працівником поліції правил дорожнього руху та накладення на нього адміністративного стягнення.

За даним фактом на підставі Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що затверджений наказом МВС України 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893) відповідачем наказом №905 від 13.12.2022 призначено службове розслідування.

Згідно з висновком констатовано, що за вчинення дисциплінарних проступків, які виразились в порушенні пунктів 1 частини 1 статті 18, частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 1 статті 37 Закону України «Про дорожній рух» (підстави заборони експлуатації транспортних засобів), Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі Правила №1179), Правил дорожнього руху та посадової інструкції, що регламентують діяльність поліцейського, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

Тому, на підставі вказаного висновку службового розслідування, яким було встановлено вину позивача у порушенні вимог чинного законодавства, підриві авторитету правоохоронних органів Комісією прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Зокрема, під час проведення службового розслідування було встановлено, що позивачем не в повній мірі виконувались вимоги службової дисципліни та своїх посадових обов`язків. Вказана інформація викликала негативну реакцію суспільства. Вказане підриває авторитет правоохоронних органів, довіри населення до поліції та такі дії поліцейського суперечать обов`язкам на нього покладеним.

На підставі висновку службового розслідування було винесено відповідний наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Вважає, що відповідний наказ винесено у відповідності до норм чинного законодавства та є правомірними.

Відповідач вказує на те, що при призначенні службового розслідування, його проведенні, діяв у відповідності до норм чинного законодавства та будь-яких прав позивача при цьому не порушував. Також зазначає, що вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю підтверджується наявними матеріалами службового розслідування. З врахуванням викладеного просив в позові відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.08.2022 перебуває на посаді інспектора кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області.

09.12.2022 до відповідача надійшло подання Волинського управління ДВБ НПУ від 07.12.2022 №1806/42-02/01-22 про вжиття заходів реагування відносно ОСОБА_1 , який порушив правила дорожнього руху та був притягнутий до адміністративної відповідальності ( т.1 а.с.17 зворот -18).

По даному факту начальником ГУНП у Волинській області винесено наказ № 905 від 12.12.2022 «Про призначення та проведення службового розслідування». Цим же наказом визначено склад дисциплінарної комісії (т.1 а.с.132-133).

За результатами проведеного службового розслідування, 09.01.2023 затверджено висновок службового розслідування. В ході службового розслідування було встановлено порушення позивачем службової дисципліни, Дисциплінарна комісія під час службового розслідування прийшла до висновку про вчинення позивачем ряду дисциплінарних проступків та в порушенні службової дисципліни.

Констатовано, що ОСОБА_1 порушено вимоги пунктів 1 частини 1 статті 18, частини 3 статті 1, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 1 статті 37 Закону України «Про дорожній рух» (підстави заборони експлуатації транспортних засобів). Пункт 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 (далі Правила №1179), підпункт «в» пункту 2.9, підпункт 8.5.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 №1306 ( далі Правила ПДР) та розділ 1 посадової інструкції інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, внаслідок чого мало місце керування автомобілем «Toyota Land Cruiser 200» н.з. НОМЕР_1 , 06.12.2022 в м. Луцьку на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_2 , який вказаному транспортному засобу не належить та здійснення перетину суцільної лінії горизонтальної розмітки по АДРЕСА_1 (т 1 а.с. 210-223).

На підставі висновку та матеріалів службового розслідування, відповідачем видано наказ від 12.01.2023 № 78/в Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУ НП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та виконання інших заходів, запропонованих дисциплінарною комісією, згідно з яким за порушення вищевказаних норм позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани (т.1 а. с.235-236).

Із вказаним наказом позивача ознайомлено 18.01.2023 (т.1 а.с.236 зворот).

Позивач не погоджуючись із винесеним наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскаржив його до суду.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України Про національну поліцію від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

Частинами 1, 2 статті 19 даного Закону визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України , затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Як встановлено частиною 1 статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини 3 вказаної статті Закону поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частиною 3 статті 19 Статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частин 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частиною 4 статті 14 визначено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як встановлено частиною 19 статті 14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Як встановлено п.1. розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 розділу 1 Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Підпунктом «в» пункту 2.9 Правил ПДР визначено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу.

Підпункту 8.5.1 Правил ПДР встановлено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Розділом 1 Посадової інструкції визначено у тому числі чим повинен керуватися поліцейський у своїй діяльності.

Аналізуючи зібрані по справі докази та норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено порушення службової дисципліни, а спірний наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи наступне.

Нормами Дисциплінарного статуту визначено, що є службовою дисципліною, та з дотримання яких норм вона складається, також визначено, що поліцейський може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, і що визнається дисциплінарним проступком.

Як визначено статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Поведінка поліцейського, згідно з Присягою, яку він складає при вступі в поліцію, має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у позаслужбовий час. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою та суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службовий та позаслужбовий час дотримуватись Конституції України, законів України та Статуту.

Відповідно до норм Статуту службова дисципліна зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі, мужньо і вправно служити народові України, знати Закони, інші нормативно правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові і функціональні обов`язки, тощо.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими правилами передбачені.

Відповідно до Правил №1179 поліцейський за будь-яких обставин як у робочий, так і не робочий час зобов`язаний дотримуватися професійної етики.

У даному випадку, під час службового розслідування відповідачем надавалась оцінка діям ОСОБА_1 в контексті дотримання ним службової дисципліни, в тому числі присяги державного службовця, правил етичної поведінки, виходячи із вчиненого ним адміністративного правопорушення так і дотримання ним інших покладених на нього обов`язків.

При цьому, відповідачем не бралась до уваги доведеність чи недоведеність вини поліцейського у вчиненні даного адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а лише надавалась правова оцінка наявності чи відсутності у його діях складу дисциплінарного проступку.

Водночас, в рамках службового розслідування було констатовано, що вказані у висновку службового розслідування дії, які потягнули за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення та накладення на позивача стягнення пов`язана саме з виконанням службових обов`язків.

В силу покладених на поліцейського службових обов`язків, він не повинен був допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

На думку суду, дії ОСОБА_1 , які стали предметом дослідження під час проведення службового розслідування (саме в частині використання номерного знака на автомобілі, який йому не належить, порушення правил дорожнього руху) є порушенням статті 18 Закону України «Про національну поліцію», статті 37 Закону України «Про дорожній рух», Присяги поліцейського, Порушенням Правил №1179, Правил №1306, посадової інструкції в частині належного виконання та дотримання Законів та інших підзаконних нормативних актів та свідчать про порушення ним службової дисципліни, а відтак вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дані обставини були належним чином зафіксовані та перевірені в ході службового розслідування та їм надана належна правова оцінка дисциплінарною комісією.

При цьому вказані обставин ні під час проведення службового розслідування, ні в ході розгляду справи в суді позивачем та його представником спростовані не були.

Суд вважає, що матеріалами службового розслідування повністю доведено порушення службової дисципліни ОСОБА_1 та наявності в його діях складу дисциплінарного проступку.

Висновок службового розслідування від 09.01.2023 містить всі необхідні реквізити, визначені Порядком № 893, а резолютивна його частина - висновок про наявність складу дисциплінарного проступку та його юридичну кваліфікацію.

Порушенням службової дисципліни згідно з Дисипіланарним статутом є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Відтак, враховуючи вимоги Дисциплінарного статуту, Порядку №893 та наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку суд приходить до висновку, що у відповідача були підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи викладене суд вважає, що в даному випадку наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 12.01.2023 № 78/в Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУ НП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та виконання інших заходів, запропонованих дисциплінарною комісією винесено у відповідності до норм статті 18 Закону України Про Національну поліцію України, статей 1, 11, 12, 13, 14, 19, 20, 21 Дисциплінарного статут та Порядку № 893, та є правомірним.

Вид дисциплінарного стягнення, застосованого до позивача відповідає характеру вчиненого ним проступку, статті 13 Дисциплінарного статуту, при цьому, вказаний проступок вчинено під час дії воєнного стану.

Разом з цим, суд зауважує, що норми Статуту не містять критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Враховуючи обставини та характер вчиненого позивачем дисциплінарного проступку та застосування до ОСОБА_2 за його вчинення стягнення у вигляді суворої догани відповідає вимогам закону.

Аналізуючи висновок службового розслідування суд наголошує на тому, що встановлені дисциплінарною комісією під час дисциплінарного провадження факти і з`ясовані обставини мають значення виключно для прийняття дисциплінарним органом рішень у межах його компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення. У дисциплінарному провадженні діє принцип автономності, відповідно до якого дисциплінарне провадження розглядається незалежно від розгляду кримінального чи адміністративного провадження.

Під час розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарний орган самостійно надає оцінку допустимості, належності та обґрунтованості наявним у матеріалах дисциплінарної справи доказам, встановлює в діях поліцейського ознаки дисциплінарного проступку й ухвалює рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі X. v. Austria про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі C. v. the United Kingdom про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пуктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі Ringvold v. Norway, заява № 34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та 22.01.2019 у справі № 800/454/17 (П/9901/141/18).

Вказане повністю спростовує твердження позивача про необхідність утриматися від публічних заяв про те, що особа вчинила правопорушення, яке йому ставлять в провину, доти, доки його вина не буде офіційно встановлена судом.

У даному випадку немає значення доведеність чи не доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, якщо дисциплінарною комісією ці дії оцінюються в межах наявності вини у вчиненні дисциплінарного проступку.

В контексті наданих судом висновків суд констатує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі №161/1600/23, було задоволено скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2023 у даній справі скасовано, та постановлено нову постанову якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (т.2 а.с.14-18).

Тобто, даною постановою підтверджено у діях позивача і склад адміністративного правопорушення.

Що стосується призначення та проведення службового розслідування та ознайомлення з ним позивача, то суд зазначає наступне.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту та пунктом 1 розділу II Порядку № 893 визначено порядок та підстави для проведення службового розслідування.

Надходження подання Волинського управління ДВБ НПУ від 07.12.2022 №1806/42-02/01-22 про вжиття заходів реагування відносно ОСОБА_1 , який порушив Правила дорожнього руху та був притягнутий до адміністративної відповідальності на ім`я керівництва є підставою для призначення службового розслідування по фактах у ньому викладених відповідно до даних норм законодавства.

При цьому підставою для проведення службового розслідування у даному випадку стало надходження саме подання, а не надходження до поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, як помилково вважає позивач.

Тому призначення та проведення службового розслідування в даному випадку є правомірним.

Враховуючи ту обставину, що призначення та проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 здійснено у відповідності до норм чинного законодавства, то відповідачем повністю дотримано строки застосування дисциплінарного стягнення визначені ст.21 Дисциплінарного статуту.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про порушення відповідачем під час проведення службового розслідування його прав в частині надання пояснень, враховуючи наступне.

Частинами 1, 2 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Тобто, вказаними нормами визначено право особи на захист відносно якої проводиться службове розслідування та яким чином повинно бути забезпечено.

Вказаною нормою визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надавати пояснення з приводу питань, відносно яких проводиться службове розслідування.

У даному випадку, це є правом особи, а не її обов`язком.

Порядок відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану встановлено статтею 27 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до частин 1-3 даної статті під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.

Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.

Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.

Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.

Із матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи та обставина, що позивачу було відомо про проведення відносно нього службового розслідування.

Суд констатує, що відповідачем було надано можливість ОСОБА_1 надати пояснення з приводу питань, що є предметом службового розслідування (т.1 а.с.205-207). При цьому ОСОБА_1 таким правом не скористався (т.1 а.с.208), про що складено відповідний акт.

При цьому дії вчинені відповідачем щодо можливості забезпечення права поліцейського на надання пояснень під час службового розслідування відповідають вимогам статті 27 Дисциплінарного статуту.

Тому відсутність пояснення особи при забезпеченні комісією загальних прав поліцейського відносно якого проводиться службове розслідування та обізнаність з тим, що таке розслідування відносно нього проводиться, не може свідчити про порушення прав позивача.

Слід наголосити, що позивач при належному використанні своїх прав мав можливість знати про те, що є предметом службового розслідування та за наявності бажання дати письмові пояснення з приводу цього.

При цьому перебування позивача на лікарняному не позбавляло його можливості надати такі пояснення у будь-якій доступній для нього формі.

Згідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття наказу від 12.01.2023 № 78/в Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору кадрового забезпечення Луцького районного управління поліції ГУ НП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та виконання інших заходів, запропонованих дисциплінарною комісією, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк