Справа № 420/13750/22
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Дробченко К.С.,

представника позивача: Петрової А.В.,

представників відповідача: Козеровської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СГ ТОРГ (місцезнаходження: 67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Костіна, 5/1; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.12.2021 року №29694/15-32-09-04, від 30.11.2021 року №28995/15-32-09-03, від 23.11.2021 року №28306/15-32-09-03-29, від 01.12.2021 року №29285/15-32-09-02, від 29.11.2021 року №28855/15-32-09-01, від 06.12.2021 року №29612/15-32-09-07, від 06.12.2021 року №29678/15-32-09-04, від 23.11.2021 року №28329/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №29013/15-32-09-07-26, від 25.11.2021 року №28571/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №28847/15-32-09-03-29,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю СГ ТОРГ (місцезнаходження: 67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Костіна, 5/1; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.12.2021 року №29694/15-32-09-04, від 30.11.2021 року №28995/15-32-09-03, від 23.11.2021 року №28306/15-32-09-03-29, від 01.12.2021 року №29285/15-32-09-02, від 29.11.2021 року №28855/15-32-09-01, від 06.12.2021 року №29612/15-32-09-07, від 06.12.2021 року №29678/15-32-09-04, від 23.11.2021 року №28329/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №29013/15-32-09-07-26, від 25.11.2021 року №28571/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №28847/15-32-09-03-29.

Ухвалю від 03.10.2022 року позовну заяву залишено без руху.

03.10.2022 року (вх. №ЕП/28579/22) позивачем до канцелярії суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 04.10.2022 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

18.10.2022 року (вх. №ЕП/30185/22) представником позивача до канцелярії суду подано заяву про зупинення провадження у справі.

20.10.2022 року (вх. №32720/22) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позов.

Ухвалою від 08.11.2022 року зупинено провадження у справі.

08.11.2022 року (вх. №34635/22) представником позивача до канцелярії суду подано заяву про розгляд заяви про зупинення провадження за його відсутністю

15.03.2023 року (вх. №ЕП/85610/23) представником позивача до канцелярії суду подано заяву про поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 20.03.2023 року призначено судове засідання для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 28.03.2023 року продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою від 12.05.2023 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами перевірки складено акти, висновки яких базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості у періоді, який перевірявся, а тому покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, в яких, в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1. ч.1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю СГ ТОРГ Одеському окружному адміністративному суду.

Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пп. 19-1.1.4 п. 19-1 ст. 19-1, п.п. 19-1.1.14, п. 19-1.1, ст. 19-1, ст. 20, п.п. 80.2.5, п. 80.2, ст. 80 Податкового кодексу України проведена фактична перевірка ТОВ «СГ ТОРГ», з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв.

За наслідками перевірки складено акти №23621/15-32-09-04/39236326 від 01.11.2021 року, №23579/15-32-09-03/39236326 від 02.11.2021 року, №23627/15-32-09-04/39236326 від 01.11.2021 року, №23737/15-32-09-02 від 02.11.2021 року, №23736/15-32-09-01/39236326 від 02.11.2021 року, №23655/15-32-09-07/39236326 від 02.11.2021, №23016/15-32-09-04/39236326 від 23.10.2021 року, №23028/15-32-09-04/39236326 від 23.10.2021 року, №23699/15-32-09-07/39236326 від 02.11.2021 року, №23626/15-32-09-05/39236326 від 01.11.2021 року, №23650/15-32-09-03-12 від 02.11.2021 року.

За результатами перевірки Головним управління ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме: від 06.12.2021 року №29694/15-32-09-04, від 30.11.2021 року №28995/15-32-09-03, від 23.11.2021 року №28306/15-32-09-03-29, від 01.12.2021 року №29285/15-32-09-02, від 29.11.2021 року №28855/15-32-09-01, від 06.12.2021 року №29612/15-32-09-07, від 06.12.2021 року №29678/15-32-09-04, від 23.11.2021 року №28329/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №29013/15-32-09-07-26, від 25.11.2021 року №28571/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №28847/15-32-09-03-29.

Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пп. 20.1.4, пп. 20.1.10, пп. 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів;

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Статтею 80 Податкового кодексу України визначений порядок проведення фактичної перевірки.

Згідно з п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За приписами п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Так, відповідно до ст. 19-1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

19-1.1.4. здійснюють контроль, зокрема за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів;

19-1.1.13. здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом;

19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

19-1.1.16. здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;

19-1.1.17. проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Щодо висновків актів перевірок про порушення ТОВ «СГ ТОРГ» ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», у зв`язку з реалізацією пального ТОВ «СГ ТОРГ» без відповідних ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон від 19.12.1995 № 481/95-ВР), ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Стаття 15 Закону від 19.12.1995 № 481/95-ВР регламентує питання щодо імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального, а в редакції Закону № 465-IX від 16.01.2020 й рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємий період у ТОВ «СГ ТОРГ» були відсутні ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Так, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято наступні розпорядження:

1) розпорядження від 29.07.2021 року №200-р в частині анулювання наступних ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним:

ліцензія №1900124 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Інглезі (кінцева зупинка тролейбусів маршрутів №9 та №10);

ліцензія №1900139 з терміном дії з 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94;

ліцензія №1900127 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Желябова,3;

2) розпорядження від 27.08.2021 року №228-р в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900128 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Молога, вул. Кишинівська, 221/Д;

3) розпорядження від 01.09.2021 року №230-р в частині анулювання наступних ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним:

ліцензія №1900509 з терміном дії з 24.10.2019 року по 24.10.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, місто Одеса, вул. Краснова, 4-А/1;

ліцензія №1900125 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Дальницька, 49;

ліцензія №2000146 з терміном дії з 20.11.2020 року по 20.11.2025 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21-Г;

ліцензія №2100076 з терміном дії з 10.06.2021 року по 10.06.2026 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Овідіополська дорога, 3-А;

ліцензія №1900036 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 68/70;

ліцензія №1900117 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307/1;

ліцензія №1900517 з терміном дії з 14.11.2019 року по 14.11.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 20/3.

При цьому, суд зазначає, що Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року зупинено дію розпорядження №200-р від 29.07.2021р. про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним: №№1900124 з терміном дії з 01.07.2019р. по 01.07.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Інглезі (кінцева зупинка тролейбусів маршрутів №9 та №10), 1900139 з терміном дії з 01.07.2019р. по 01.07.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94, 1900127 з терміном дії з 01.07.2019р. по 01.07.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Желябова, 3;

розпорядження №228-р від 27.08.2021р. про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним: №1900128 з терміном дії з 01.07.2019р. по 01.07.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Молога, вул. Кишинівська, 221/Д;

розпорядження №230-р від 01.09.2021р. про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним: №№1900509 з терміном дії з 24.10.2019р. по 24.10.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Краснова, 4-А/1, 1900125 з терміном дії з 01.07.2019р. по 01.07.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Дальницька, 49, 2000146 з терміном дії з 20.11.2020р. по 20.11.2025р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21-Г, 2100076 з терміном дії з 10.06.2021р. по 10.06.2026р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3-А, 1900036 з терміном дії з 01.07.2019р. по 01.07.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 68/70, 1900117 з терміном дії з 01.07.2019р. по 01.07.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307/1, 1900517 з терміном дії з 14.11.2019р. по 14.11.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 20/3;

розпорядження №240-р від 08.09.2021р. про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним: №1900136 з терміном дії з 01.07.2019р. по 01.07.2024р. за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Кодима, вул. 80-ї Гвардійської стрілецької дивізії, 8, - до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Однак, оскільки Постановою Верховного Суду від 04.08.2022 року Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 року скасовано й залишено в силі ухвалу Одеського окружного административного суду від 15.11.2021 року.

Суд акцентує увагу також на тому, що Постанову апеляційний суд прийняв після здійснення перевірки. Тобто на момент здійснення перевірки ліцензії позивача було анульовано, позов було не забезпечено, дію розпорядження відповідача про анулювання ліцензії не зупинено. Відтак, у позивача не було правових займатись господарською діяльністю, яка підлягає ліцензуванню, без відповідної ліцензії (в даному випадку дію ліцензії було анульовано).

Також суд акцентує увагу на тому, що згідно приписів ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову. Як зазначалось судом раніше заходи забезпечення позову було вжито після проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

При цьому, слід зауважити, що забезпечення позову було здійснено після проведення вищевказаних перевірок та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 06.12.2021 року №29694/15-32-09-04, від 30.11.2021 року №28995/15-32-09-03, від 23.11.2021 року №28306/15-32-09-03-29, від 01.12.2021 року №29285/15-32-09-02, від 29.11.2021 року №28855/15-32-09-01, від 06.12.2021 року №29612/15-32-09-07, від 06.12.2021 року №29678/15-32-09-04, від 23.11.2021 року №28329/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №29013/15-32-09-07-26, від 25.11.2021 року №28571/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №28847/15-32-09-03-29.

Також, вважає посилання позивача на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2022 року по справі №420/21952/21 (набрало законної сили 21.12.2022р.), як на підставу для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень необґрунтованою, яким:

Визнано протиправним та скасовано Розпорядження № 200-р від 29.07.2021 року Головного управління Державної податкової служби в Одеській області в частині анулювання наступних ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, виданих ТОВ «СГ ТОРГ», а саме: Ліцензія № 1900124 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Інглезі (кінцева зупинка тролейбусів маршрутів № 9 та № 10); Ліцензія № 1900139 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 94; Ліцензія № 1900127 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Желябова, 3.

Визнано протиправним та скасовано Розпорядження № 228-р від 27.08.2021 року Головного управління Державної податкової служби в Одеській області в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, виданої ТОВ «СГ ТОРГ», а саме: № 1900128 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Молога, вул. Кишинівська, 221/Д.

Визнано протиправним та скасовано Розпорядження № 230-р від 01.09.2021 року Головного управління Державної податкової служби в Одеській області в частині анулювання наступних ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, виданих ТОВ «СГ ТОРГ», а саме: Ліцензія № 1900509 з терміном дії з 24.10.2019 року по 24.10.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Краснова, 4-А/1; Ліцензія № 1900125 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Дальницька, 49; Ліцензія № 2000146 з терміном дії з 20.11.2020 року по 20.11.2025 року за адресом місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21-Г; Ліцензія № 2100076 з терміном дії з 10.06.2021 року по 10.06.2026 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3-А; Ліцензія № 1900036 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 68/70; Ліцензія № 1900117 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 307/1; Ліцензія № 1900517 з терміном дії з 14.11.2019 по 14.11.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 20/3.

Визнано протиправним та скасовано Розпорядження № 240-р від 08.09.2021 року Головного управління Державної податкової служби в Одеській області в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, виданої ТОВ «СГ ТОРГ», а саме: ліцензії № 1900136 з терміном дії з 01.07.2019 року по 01.07.2024 року за адресою місця торгівлі: Одеська область, м. Кодима, вул. 80-ї Гвардійської стрілецької дивізії, 8.

Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області видалити з «Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримати ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним» інформацію, щодо анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ ТОРГ» за номерами: 1900124; 1900127, 1900139, 1900136, 1900128, 1900125; 1900036; 1900117; 1900509; 1900517; 2000146 та 2100076, оскільки, як вбачається з матеріалів справи позивачем здійснювалась господарська діяльність на час коли, вищевказані ліцензії про були скасовані.

Суд акцентує увагу, що згідно з Пленумом ВАСУ від 20 травня 2013 року №7 (підтверджено Постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі №520/12022/17), судом роз`яснено, що суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє.

Поряд із цим за принципом диспозитивності адміністративний суд може в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо обраний позивачем спосіб захисту не є достатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів. Однак, суд наголошує, що ані суд першої інстанції, ані апеляційний суд при розгляді справи №420/21952/21 не вийшов за межі позовних вимог та не скасував розпорядження податкового органу про анулювання ліцензії з моменту його прийняття.

Додаткового суд наголошує, що згідно зі статтею 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили в т.ч. після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відтак, враховуючи, що на момент проведення перевірки розпорядження про анулювання ліцензій були діючими, позивач не мав законного права здійснювати господарську діяльність, яка підлягає під обов`язкове ліцензування.

Натомість, в порушення зазначеної норми, попри анулювання ліцензій, позивач незаконно здійснював свою господарську діяльність, як наслідок відповідач правомірно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Суд також акцентує увагу на тому, що Верховний Суд, з посиланням на позицію позивача (у справі №420/2195/21 щодо забезпечення позову) прийняв Постанову від 04.08.2022 року відносно ТОВ «СГ ТОРГ», в якій чітко зазначив, що «У світлі доводів позивача про те, що анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі паливом призводить до повної зупинки господарської діяльності Товариства», суд першої інстанції також правильно зауважив, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше».

Відтак, враховуючи зазначене, позивач розуміючи наслідки продовження здійснення господарської діяльності після анулювання ліцензій діяв всупереч встановленим законодавчим нормам.

Таким чином, враховуючи, що у перевіряємий період у ТОВ «СГ ТОРГ» були відсутні діючі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, суд дійшов висновку про обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 06.12.2021 року №29694/15-32-09-04, від 30.11.2021 року №28995/15-32-09-03, від 23.11.2021 року №28306/15-32-09-03-29, від 01.12.2021 року №29285/15-32-09-02, від 29.11.2021 року №28855/15-32-09-01, від 06.12.2021 року №29612/15-32-09-07, від 06.12.2021 року №29678/15-32-09-04, від 23.11.2021 року №28329/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №29013/15-32-09-07-26, від 25.11.2021 року №28571/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №28847/15-32-09-03-29.

Частиною другою ст.9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю СГ ТОРГ (місцезнаходження: 67600, Одеська область, м. Біляївка, вул. Костіна, 5/1; ) до Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06.12.2021 року №29694/15-32-09-04, від 30.11.2021 року №28995/15-32-09-03, від 23.11.2021 року №28306/15-32-09-03-29, від 01.12.2021 року №29285/15-32-09-02, від 29.11.2021 року №28855/15-32-09-01, від 06.12.2021 року №29612/15-32-09-07, від 06.12.2021 року №29678/15-32-09-04, від 23.11.2021 року №28329/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №29013/15-32-09-07-26, від 25.11.2021 року №28571/15-32-09-05, від 30.11.2021 року №28847/15-32-09-03-29 - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2023 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.