Справа № 580/1177/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2023-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року справа № 580/1177/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. за участі секретаря судового засідання Пунтуса Д.А. розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/1177/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, м. Луцьк, вул. Кравчука 22-В, ) про визнання протиправним і скасування індивідуального акта, зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

20.02.2023 вх. № 6071/23 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, просить (23.03.2023 вх.11060/23):

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.01.2023 № 77 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти мотивоване рішення, врахувавши пільговий стаж роботи за Списком №1 на ВАТ «Черкаське хімволокно» з 28.08.1989 до 05.07.1991, з 08.07.1993 до 31.10.2003 електромонтером в електоцеху по ремонту електроустаткування прядильного та обробного цехів №2 .

Додатково просить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань звідповідача судові витрати у сумі 2147, 20 грн.

20.02.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуванні позовних вимог зазначається, що 05.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2023 №1058, позаяк досяг певного віку та має достатній страховий стаж та стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкимм умовами праці за Списком №1, що за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, що результатом розгляду заяви від 05.01.2023 прийняте немотивоване рішення від 12.01.2023 №77 про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та страхового стажу згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2023 №1058. Позивач вважає прийняте рішення від 05.01.2023 протиправним, позаяк відповідач не зарахував до пільгового стажу періоди роботи на ВАТ «Черкаське хімволокно» з 28.08.1989 до 05.07.1991 та з 08.07.1993 до 31.10.2003 електромонтером в електроцеху по ремонту електроустаткування прядильного та обробного цехів № 2, тому належить скасуванню.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області позов не визнав, 04.05.2023 вх.17429/23 надіслав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.01.2023, що розподілена за принципом екстериторіальності Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення від 12.01.2023 №77 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 статті 114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Відповідач зазначає, що згідно наданих позивачем до заяви від 05.01.2023 про призначення пенсії документів страховий стаж складає - 21 рік 03 місяці 09 днів, пільговий стаж роботи за Списком №1 складає 0 рік. Для зарахування пільгового стажу позивачем не подано уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу згідно додатку №5 до Порядку №637 та накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, позаяк у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Крім того, до страхового стажу не зараховано період роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 виданої на ім`я позивача з 12.08.1986 по 25.05.1987, позаяк виправлена дата звільнення та номер наказу про звільнення, тобто трудову книжку заповнено з порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок. Відповідач вважає, що діяв у законний спосіб, а позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив (згідно копії паспорта серії НОМЕР_3 ), що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час звернення - 53 роки.

05.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України у Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до д.1 ч. 2 ст. і 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058), що за принципом екстериторіальності розподілена до розгляду Головному управлінню Пенсійного Фонду України у Волинській області.

12.01.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.01.2023 прийняте рішення №77 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку відсутності необхідного пільгового стажу згідно статті 114 Закону №1058.

У рішенні від 12.01.2023 відповідачем встановлено: заявник не працює. Згідно наданих до заяви від 05.01.2023 документів (трудова книжка, військовий квиток) страховий стаж складає 21 рік 03 місяці 09 днів, пільговий стаж роботи за списком №1 складає 0 рік. У рішенні зазначено, що для за рахування пільгового стажу необхідно надати уточнюючу довідку про підтвердження стажу згідно додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 та накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Суд встановив, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоди роботи у ВАТ «Черкаське хімволокно» на посаді електромонтера в електрцеху по ремонту електроустаткування прядильного та обробного цехів № 2 з 28.08.1989 по 05.07.1991 та з 08.07.1993 по 31.10.2003 електромонтером в електрцеху по ремонту електроустаткування прядильного та обробного цехів № 2, позаяк не надано уточнюючої довідки про підтвердження пільгового стажу згідно додатку №5 до Порядку №637 та накази про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, позаяк у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Суд встановив, що у трудовій книжці позивача від 12.08.1986 НОМЕР_2 містяться записи за спірний період роботи на Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно» (у подальшому перейменоване у ВАТ «Черкаське хімволокно»), де позивач: з 28.08.1989 до 05.07.1991 працював електромонтером в електроцеху по ремонту електроустаткування прядильного та обробного цехів №2 (Запис № 5-6) - (1 рік 10 місяців 07 днів); з 08.07.1993 до 31.10.2003 електромонтером в електроцеху по ремонту електроустаткування прядильного та обробного цехів №2 (Запис № 15-17) - (10 років 03 місяці 23 дні) (а.с. 59, 62-63).

Позивачем до позовної заяви додано копію виписки із наказів від 28.03.1995 №191 та від 29.04.2022 №356 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» за підписом - І Начальник відділу кадрів Г.М. Оксаніченко, де зазначено: «Підтверджено право на пенсію за списком №1 (Один)» (а.с. 21).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем доводи/аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затверджений постановою Правління Пенсійною фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27 грудня 2005 за №1566/11846 (далі - Порядок).

Постановою Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України пункту 4.2 Порядку викладено в такій редакції: після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу".

Порядок призначення пенсії на пільгових умовах врегульований Законом № 1058.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим- двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: - чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637). Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно з п. 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди із відмітками про їх виконання та інші документи, що містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пункту 4.4 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Під час обчислення стажу органи Пенсійного фонду України керуються, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (Порядок №22-1) та Порядком №637. Згідно пункту 3.3 Порядку орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам з метою одержання відсутніх документів для призначення пенсії та відповідно до п.4.2 вимагає дооформлення прийнятих і надання додаткових документів, перевіряє їх обґрунтованість.

Порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію па пільгових умовах, затверджений наказом Мінпраці України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок), зареєстрованим у Мін`юсті України 01.12.2005 за №1451/11731.

Відповідно до п.1 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383, згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за ( писком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з ок емим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону №1058 за умови досягнення пенсійного віку та наявності необхідного трудового стажу.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації, що затверджений Постановою КМУ №442 від 01.08.1992, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 4 (далі - Методичні рекомендації). Основна мета атестації у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільг та компенсацій за роботу у несприятливих умовах. Згідно із пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці. Відповідно до положень Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників, що складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження із профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги із наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно з наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція №58) та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, що затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 не застосовується. Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Трудові книжки раніше встановленого зразка обмінові не належать.

У постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №347/576/18 зазначено, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення зазначеного органу щодо її призначення належить оскарженню у встановленому законом порядку. Прийняття рішення про призначення пенсії належить до повноважень відповідача.

Європейський суд з прав людини у справі Pedersen and Baadsgaard проти Данії від 17.12.2004, № 49017/99 зазначає, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, що їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Суд встановив, що у трудовій книжці позивача від 12.08.1986 НОМЕР_2 містяться записи за період роботи на Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно» (у подальшому перейменоване у ВАТ «Черкаське хімволокно»), де позивач: з 28.08.1989 по 05.07.1991 працював електромонтером в електроцеху по ремонту електроустаткування прядильного та обробного цехів №2 (Запис № 5-6) - (1 рік 10 місяців 07 днів); з 08.07.1993 по 31.10.2003 електромонтером в електроцеху по ремонту електроустаткування прядильного та обробного цехів №2 (Запис № 15-17) - (10 років 03 місяці 23 дні) (а.с. 59, 62-63).

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 20.05.2010 у справі Lelas проти Хорватії, 55555/08 застосування принципу «належного урядування» передбачає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. У рішенні ЄСПЛ у справі Rysovskyy проти України від 20.10.2011 (заява №29979/04) зазначено про особливу важливість принципу «належного урядування», що коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. На них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, що посилять прозорість і ясність дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСПЛ у справі Rysovskyy проти України, 29979/04).

У постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 Верховний Суд зазначив: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, що визначають право на пільгове пенсійне забезпечення надаються уточнючі довідки підприємства, установи або організації.

Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №159/4178/16-а та від 10.10.2019 у справі №234/4585/17 зазначено, зокрема що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Згідно із ч. 3 статті 4.4 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які належать загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а зазначено: орган, що призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 44 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Під час обчислення стажу органи Пенсійного фонду України керуються, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (Порядок №22-1) та Порядком №637. Згідно пункту 3.3 Порядку орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам з метою одержання відсутніх документів для призначення пенсії та відповідно до п.4.2 вимагає дооформлення прийнятих і надання додаткових документів, перевіряє їх обґрунтованість.

Відповідач не реалізував принципів «належного врядування» у діяльності суб`єкта публічної адміністрації, не здійснив можливих і достатніх дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можливо було би переконатися у достовірності поданих документів на підтвердження стажу позивача, чим допустив протиправну бездіяльність, позаяк не перевірив виписки з наказів по ВАТ «Черкаське хімволокно» від 28.03.1995 №191 та від 29.04.2022 №356 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» (не оцінив підпис уповноважено/неуповноваженої особи та зміст відомостей у співставленні із записами трудової книжки щодо посади позивача і виконуваної роботи) у контексті правильності обчислення як пільгового так і страхового стажу, у т.ч.здійснити перевірку з метою мотивованого зарахування/не зарахування періоду роботи позивача за записами трудової книжки НОМЕР_2 з 12.08.1986 до 25.05.1987 через наявність виправлень в даті наказу про звільнення.

Суд зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі № п/800/259/15 (ЄДРСР 54398764) бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 висловлено позицію, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Надаючи оцінку твердженню щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти мотивоване рішення, врахувавши пільговий стаж роботи за Списком №1 на ВАТ «Черкаське хімволокно» з 28.08.1989 до 05.07.1991, з 08.07.1993 до 31.10.2003 електромонтером в електоцеху по ремонту електроустаткування прядильного та обробного цехів №2, суд зазначає, що у задоволенні належить відмовити як передчасній з огляду на таке.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення порушеного права особи і вправі обрати найбільш ефективний захисту такого права, що відповідає характеру порушення з урахуванням обставин конкретної справи, однак, перебирання непритаманних суду повноважень суб?єкта владних повноважень неможливе за відсутності всіх умов, необхідних для втручання у дискреційні повноваження відповідного суб?єкта. Рішення, яке приймається суб?єктом владних повноважень у межах його дискреційних повноважень є правомірним лише за умови, що воно відповідає всім критеріям, що визначені частиною другою статті 2 КАС України (висновки ВС у справі №380/13558/21).

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону № 1058 Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Згідно з пунктами 1, 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 Головні управління Пенсійного фонду України в областях є територіальними органами ПФУ. Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМУ, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами.

Суд зазначає, що прийняття рішення про призначення пенсії у межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень у реалізації конституційних принципів та положень чинного законодавства, тобто, є владними функціями суб`єкта публічної адміністрації, що мають можливість надати повне або часткове визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Законом №1058 на відповідача покладений обов`язок прийняття рішення про призначення та виплату пенсії, а у суду немає підстав для задоволення позовних вимог саме у такий спосіб як зобов`язання виконати покладені на нього владні функції - зарахувати стаж і призначити пенсію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно із ч.2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За встановлених судом обставин, оцінених доказів та доводів учасників позовні вимоги належить задовольнити частково: визнати протиправним як немотивоване і таке, що не сприяє в реалізації прав особи на пенсійне забезпечення та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням принципів діяльності суб`єкта публічної адміністрації з використання перевірки відомостей щодо пільгового і страхового стажу роботи позивача та висновків суду, викладених у рішенні.

Суд дійшов висновку, що відповідач, ухвалюючи оскаржуваний індивідуальний акт не продемонстрував сприяння у реалізації права позивача на соціальний захист у контексті легітимних очікувань ОСОБА_1 як складової майнового права - не роз`яснив Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до пільгового стажу, що потребує вирішення у межах компетенції відповідача з урахуванням повноважень суду згідно частини 4 статті 245 КАС України (у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд під час зарахування стажу, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні).

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач сплатив 1073,60 (квитанція від 19.02.2023 №), позовні вимоги задоволено частково, наявні підстави для стягнення витрат зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 258, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 12.01.2023 № 77 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.01.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №1) з урахуванням висновків у мотивувальній частині рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, м. Луцьк, вул. Кравчука 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області [43026, м. Луцьк, вул. Кравчука 22-В, ].

Судове рішення складено 26.05.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА