Справа № 280/2165/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

30 травня 2023 рокуСправа № 280/2165/23 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Мінаєва К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 03.01.2023 №5 в частині притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2023 справу передано на розгляд головуючому судді Черновій Ж.М.

Ухвалою від 01.05.2023 суд поновив ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду; відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/2165/23 та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

29.05.2023 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову (вх.№21971), в якій він просить заборонити проводити стягнення з грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання спірного пункту 3 резолютивної частини наказу відповідача від 03.01.2023 № 5 «Про результати службового розслідування по факту втрати автомобіля КАМАЗ 5511 державний номер НОМЕР_4 » до набрання рішенням законної сили по справі № 280/2165/23. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що вважає оскаржуваний наказ упередженим, необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, прийнятим з порушенням процедури та, відповідно, протиправним. Посилаючись на довідку про виплачені доходи і здійснені відрахування від 20.05.2023, позивач звертає увагу, що наразі проходить службу та з його грошового забезпечення за період з лютого по травень 2023 року утримано за завдану шкоду державі 31 161,23 грн, відтак вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, а захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без ужиття заходів забезпечення позову. Крім того, позивач вказує, що в такому разі позивачу з метою відновлення порушених прав необхідно докласти значних зусиль та витрат, пов`язаних з поверненням стягнутої за оскаржуваним наказом суми грошового забезпечення.

Розпорядженням керівника апарату Запорізького окружного адміністративного суду від 29.05.2023 № 50 призначено повторний автоматизований розподіл додаткових матеріалів справи № 280/2165/23 у зв`язку з перебуванням судді Чернової Ж.М. у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 додаткові матеріали справи № 280/2165/23 передано на розгляд судді Мінаєвій К.В.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку, що підстави для забезпечення позову відсутні з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини першої-другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом заборони особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Суд звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відтак, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З приводу наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то Верховним Судом у постановах від 16.05.2019 у справі № 826/14303/ 18, від 12.02.2020 у справі № 640/17408/19, від 29.04.2021 у справі № 600/1136/20-а, зазначено, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті, яке фактично ґрунтується на тих самих аргументах, які покладені в підстави позову, є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Так, в обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на очевидну протиправність наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 03.01.2023 № 5 в частині притягнення ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності. Водночас слід зазначити, що перевірка законності спірного рішення станом на час розгляду заяви про забезпечення позову є фактично вирішенням справи по суті, а ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову. Застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Аналогічна правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 28.03.2020 у справі № 800/521/17 (провадження 11-114заі18), а саме: «позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. У разі задоволення такої заяви позивача суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин».

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.05.2021 у справі № 640/29749/20.

Разом з тим, позивачем не доведено обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, шляхом подання позовної заяви.

Посилання позивача на те, що у випадку стягнення з позивача 352 710,00 грн на підставі такого наказу захист прав позивача буде неможливим, суд вважає необґрунтованим, оскільки в подальшому сам же позивач зазначає, що йому необхідно буде витрачати зусилля для повернення стягнутих коштів.

Разом з тим, оцінюючи складність вчинення позивачем дій, пов`язаних з відновленням прав у разі задоволення позову, суд звертає увагу на приписи частини третьої статті 14 Закону України від 03.10.2019 № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», за змістом якої у разі скасування наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності стягнені з особи кошти та/або добровільно передане нею рівноцінне майно чи внесені кошти повертаються цій особі, про що видається відповідний наказ.

В контексті наведеного слід зазначити, що лише зазначення в заяві ускладнення чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника за умови відсутності забезпечення позову не може бути беззаперечною підставою для такого забезпечення.

Крім того, до розгляду даної справи по суті та з наданих наразі позивачем документальних доказів неможливо зробити висновок про очевидну протиправність оскаржуваного наказу суб`єкта владних повноважень (відповідача). Водночас такі обставини можуть бути встановлені судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов`язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, у суду відсутні підстави стверджувати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 30.05.2023.

Суддя К.В.Мінаєва