Справа № 200/1723/23
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення

30 травня 2023 року Справа №200/1723/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» позивач, ОСОБА_1 , подав до суду заяву про винесення додаткового рішення, в якій просив винести додаткове рішення щодо вимоги про протиправність Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №54 від 13.04.2023 по заяві від 04.04.2023 з підстав не призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку за частиною 2 пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

На думку позивача, судом не прийняте рішення щодо правомірності чи неправомірності не призначення пенсії з 04.04.2023 зі зменшенням пенсійного віку (мотивувальна частина не містить висновків щодо цієї підстави позову). У зв`язку з тим, що відсутні будь-які мотиви відхилення аргументів щодо зменшення пенсійного віку на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, позивач вважає, що суд не прийняв рішення у цій частині.

За приписами статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Рішення від 25 травня 2023 року було ухвалено судом в письмовому провадженні, отже питання про ухвалення додаткового судового рішення слід вирішити в тому ж самому порядку.

При постановлянні ухвали суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

За приписами статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

25 травня 2023 року рішенням суду повністю відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасувати рішення №54 від 13.04.2023 по заяві ОСОБА_1 від 04.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів з 29.06.1998 по 31.08.1998, з 02.08.1999 по 25.09.1999, з 01.09.1997 по 09.07.1999, з 27.12.2001 по 31.12.2001, з 27.12.2003 по 01.01.2004, з 01.07.2004 по 03.07.2004, 24.06.2005, 02.01.2006, 01.01.2009, 30.11.2010, з 17.09.2013 по 18.09.2013, з 30.10.2013 по 31.10.2013, 31.01.2014, 31.03.2014, 30.04.2014, з 02.02.2015 по 01.03.2015, 31.03.2015, 01.10.2015, 01.11.2015, з 01.02.2016 по 03.02.2016, з 01.05.2016 по 03.05.2016, 01.10.2016, 01.12.2016, 01.02.2017, з 01.03.2017 по 05.03.2017, з 01.05.2017 по 03.05.2017, 01.06.2017, з 01.07.2017 по 04.07.2017, 27.02.2018, з 01.03.2018 по 06.03.2018, з 01.06.2019 по 12.06.2019, з 01.07.2019 по 09.07.2019, з 27.02.2020 по 11.03.2020, з 01.04.2020 по 13.04.2020, з 17.04.2020 по 21.04.2020, з 20.08.2020 по 31.08.2020; додаткового пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 на посаді «гірник очисного забою» у розмірі 1 рік 3 місяці згідно з роз`ясненнями Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №8 та призначення пенсії за віком на пільгових умовах з дати звернення 04.04.2023.

Отже, суд ухвалив рішення щодо всіх позовних вимог, а оскільки питання про право не вирішувалося, суд не визначав спосіб виконання рішення та не вирішував питання про судові витрати.

Таким чином, підстави для ухвалення додаткового рішення, передбачені частиною 1 статті 252 КАС України, відсутні.

Мотивуючі рішення від 25 травня 2023 року суд зазначив, що решта доводів та аргументів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Рішення від 25 травня 2023 року у достатній мірі висвітлює мотиви, на яких воно базується, а тому суд не був зобов`язаний надавати обґрунтування за всіма аргументами, які позивач представив до суду.

Щодо аргументів позивача про відсутність будь-яких мотивів відхилення аргументів щодо зменшення пенсійного віку на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах […].

Це означає, що пенсія за віком на пільгових умовах може бути призначена з умови досягнення чоловіком 50 років і більше, наявності стажу роботи (мається на увазі загальний стаж) 20 років, з яких не менше 10 років стаж роботи за списком №1.

Згідно з абзацом п`ятим пункту «а» частини 1 статті 13 цього Закону працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам […].

Відповідно до статті 12 цього Закону пенсійний вік для чоловіків становить 60 років.

Вказані положення Закону слід розуміти так, що якщо працівник чоловічої статі, має загальний стаж 20 років, а стаж його роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці становить не менше половини від 10 років, то така особа має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку (60 років) на 1 рік за кожний повний рік роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Наприклад, працівник чоловічої статі має загальний стаж 20 років і стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - 6 років. Вік, з якого така особа отримає право на призначення пенсії, розраховується за формулою: 60 6 = 54 роки.

Позивач має стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці більше 10 років, але не досяг пенсійного віку, який встановлений пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

При цьому у позивача відсутній пільговий стаж необхідний для призначення пенсії незалежно від віку: або не менше 25 років з повним робочим днем на підземних гірничих роботах, або не менше 20 років за провідними професіями на цих роботах (стаття 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, або частина 3 статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

На підставі наведеного та встановлених обставин, суд вважає, що заяву про винесення додаткового рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 3, 44, 47, 242, 248, 252, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення залишити без задоволення.

Ухвала постановлена, складена та підписана 30 травня 2023 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Циганенко