Справа № 140/4786/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/4786/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.03.2023 №75 щодо відмови у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ з дати звернення (23.02.2023) з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Люблинецькою селищною радою від 01.02.2023 за №1 та №2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV). Зазначає, що 23.02.2023 звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон № 889-VIII). Проте, рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.03.2023 №75 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням з тих мотивів, що період її роботи з 01.02.1988 по 01.01.2002 на посаді бухгалтера, головного бухгалтера Люблинецької сільської ради (тобто період роботи на посаді спеціаліста, керівника в державній установі) та період роботи з 02.01.2002 по 26.09.2022 бухгалтером сільської ради, сек ретарем сільської ради та начальни ком фінансового відділу виконавчого комітету Люблинецької селищної ради (тобто час роботи на державних посадах в органах місцевого самоврядування) повинні бути зараховані до стажу державної служби, який загалом становить понад 34 роки, в тому числі до травня 2016 ро ку - 28 років. Також зазначає, що на момент звернення із заявою про переведення на пенсію за віком згі дно Закону №889-VIII, вона досягла встановленого чинним законодавством пенсійного 60-ти річного віку, загальний стаж роботи становить понад необхідних 44 роки, відтак у відповідача були всі за конодавчо обумовлені правові підстави для призначення пенсії за віком, як державному службов цю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позов відповідач-1 позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції зазначив, що згідно з пунктами 10 і 11 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ) мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Статтею 25 Закону визначено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідних категорій нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженнями з відповідним державним органом. Вказав, що аналізом наданих ОСОБА_1 документів і трудової книжки встановлено, що стаж її роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України відсутній, а тому ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення від 01.03.2023 №75 про відмову позивачу у переведенні на пенсію відповідно до Закону №889-VIII у зв`язку з відсутністю 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача-2 у відзиві на позов позовних вимог також не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю. Зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (яка втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229) було передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування, проте із застереженням зазначеним в пункті 5 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», тобто до 04.07.2001 (дата набрання чинності вказаного закону) посади працівників місцевих рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів відносились до відповідних категорій посад державних службовців їм присвоювались ранги державних службовців, після цієї дати на вказаних осіб положення Закону України «Про державну службу» не поширюються. Відтак періоди роботи позивача після 04.07.2001 на посадах секретаря Люблінецької селищної Ради, головного бухгалтера селищної Ради, начальника фінансового відділу Люблінецької селищної Ради не підлягає до зарахування до стажу державної служби. З врахуванням наведеного, зазначає, що позивач не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №889-VIII, відповідно немає права на призначення пенсії за віком за нормами цього Закону. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 22.04.2011 отримує пенсію зав віком відповідно до Закону № 1058-IV як матір дитини з інвалідністю.

23.02.2023 позивач звернулася через вебпортал до органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, надавши також довідки Люблинецької селищної ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.02.2023 за №1 та №2.

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Полтавській області та рішенням якого від 01.03.2023 №75 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію відповідно до Закону № 889-VIII у зв`язку з відсутністю 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом №3723-ХІІ.

01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII, згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

У свою чергу, пунктами 10-12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18).

Пунктом 8 розділу ХІ Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 було затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок №283).

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок №283 (вказаний правовий висновок відображено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №735/939/17).

За змістом пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є:виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Так, записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 підтверджується, що позивач з 01.02.1988 працювала у Люблинецькій сільській раді на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії; з 19.10.1992 - на посаді головного бухгалтера централізованої бухгалтерії; з 02.01.2002 на посаді спеціаліста-бухгалтера І категорії, присвоєно 13 ранг державного службовця; з 19.04.2006 обрана секретарем селищної ради, присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування, а 01.09.2008 десятий ранг, 01.09.2010 дев`ятий ранг; 24.11.2010 - обрана секретарем селищної ради; 20.11.2015 - обрана секретарем селищної ради; з 07.10.2016 працювала на посаді головного бухгалтера селищної ради; з 03.01.2017 працювала на посаді начальника фінансового відділу виконавчого комітету селищної ради; 26.09.2022 звільнена з посади у зв`язку з виходом на пенсію.

Отже, виходячи із приписів наведених вище нормативно-правових актів, до стажу державної служби позивача підлягає зарахуванню час роботи з 01.02.1988 по 01.05.2016 в Люблинецькій сільській раді на посадах бухгалтера/головного бухгалтера централізованої бухгалтерії, спеціаліста-бухгалтера, секретаря селищної ради, головного бухгалтера селищної ради, начальника фінансового відділу виконавчого комітету селищної ради.

За змістом частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (тобто, 60 років); мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку; мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області не було фактичних та правових підстав для незарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування, та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на інший вид пенсії, а у позивача наявні умови, передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ (а саме, досягнення віку 60 років, наявність не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу - понад 44 роки), для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону №889-VIII та відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

При вирішенні цього спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок №22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії рішенням від 01.03.2023 №75, яке було прийняте ГУ ПФУ в Полтавській області відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, за принципом екстериторіальності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.03.2023 №75 позивачу безпідставно відмовлено у переході на інший вид пенсії, тому позовні вимоги про визнання протиправним вказаного рішення належить задовольнити.

На думку суду, оскільки за приписами Порядку №22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.03.2023 №75, тому з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, враховуючи також відсутність заперечень відповідачів щодо врахування довідок Люблинецької селищної ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.02.2023 за №1 та №2, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача ГУ ПФУ у Волинській області перевести позивача на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 23.02.2023 (часу звернення з відповідною заявою), зарахувавши до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування, з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.02.2023 за №1 та №2.

Згідно із частинами першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.03.2023 №75, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір в сумі 1073,60грн, сплачений квитанцією від 19.03.2023 №0.0..2.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01 березня 2023 року №75 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 з 23 лютого 2023 року на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та з урахуванням довідок Люблинецької селищної ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01 лютого 2023 року за №1 та №2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Соборності, 66, ідентифікаційний код 13967927).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Суддя О. О. Андрусенко