Справа № 200/3100/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року справа №200/3100/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року (повне судове рішення складено 27 лютого 2023 року) у справі № 200/3100/22 (суддя в І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання до вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

16 лютого 2022 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Управління) про:

визнання протиправним рішення відповідача про відмову позивачеві у призначенні пенсії від 25 січня 2022 року № 74;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу на пільгових умовах:

періоду безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення на території Донецької та Луганської областей з 11 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року,

періоду безпосередньої участі позивача у здійсненні забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення з 01 травня 2018 року по 01 серпня 2018 року;

періоду безпосередньої участі позивача у здійсненні забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях з 13 грудня 2018 року по 08 липня 2019 року, з 14 грудня 2019 року по 13 січня 2020 року, з 06 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року, з 03 березня 2020 року по 14 серпня 2020 року, з 15 квітня 2021 року по 27 вересня 2021 року із розрахунку один місяць служби за три місяці та з урахуванням вищезазначених пільгових періодів повторний розгляд заяви про призначення пенсії проводити із розрахунку наявного стажу не менше 20 років роботи на провідних професіях.

Позовні вимоги вмотивовано приписами статті 57 «Пільги по обчисленню стажу за час перебування на фронті» Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 25 січня 2022 року № 74.

Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу:

періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення на території Донецької та Луганської областей з 11 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року;

періодів участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а саме, з 01 травня 2018 року по 01 серпня 2018 року, з 13 грудня 2018 року по 08 липня 2019 року, 14 грудня 2019 року по 13 січня 2020 року, з 06 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року, з 03 березня 2020 року по 14 серпня 2020 року, з 15 квітня 2021 року по 27 вересня 2021 року із розрахунку один місяць служби за три місяці.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що порядок кратного обчислення стажу, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, не поширюється на пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволена частка позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

За записами № 16, 17 дублікату трудової книжки серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2021 року ОСОБА_1 у період з 27 листопада 2014 року по 27 вересня 2021 року працював на Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» гірником очисного забою підземним п`ятого розряду з повним підземним робочим днем у шахті.

Під час працевлаштування на шахті позивачем укладено контракт про проходження військової служби від 28 вересня 2017 року строком на три роки, від 07 вересня 2020 року строком на 6 місяців, від 28 березня 2021 року строком на 6 місяців.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 04 жовтня 2018 року.

За відомостями довідки від 22 грудня 2021 року № 6093 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення на території Донецької та Луганської областей у період з 11 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року;

довідок від 23 листопада 2018 року № 9805, від 14 грудня 2021 року № 5929 - брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а саме в періоди з 01 травня 2018 року по 01 серпня 2018 року, з 13 грудня 2018 року по 08 липня 2019 року, 14 грудня 2019 року по 13 січня 2020 року, з 06 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року, з 03 березня 2020 року по 14 серпня 2020 року, з 15 квітня 2021 року по 27 вересня 2021 року.

18 січня 2022 року позивач звернувся із заявою № 381 про призначення відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням від 25 січня 2022 року № 74 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (25 років).

Рішенням визначено, що страховий стаж особи становить 38 років 10 місяців 09 днів; пільговий стаж особи становить - 24 роки 02 місяці 05 днів. Додатково вказано, що до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Формою РС-право підтверджується зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 27 листопада 2014 року по 27 вересня 2021 року, який охоплює спірні періоди участі в антитерористичній операції, визначені довідками від 23 листопада 2018 року № 9805, від 14 грудня 2021 року № 5929, від 22 грудня 2021 року № 6093.

При цьому спір стосується зарахування цих періодів до пільгового стажу в кратному обчисленні: один місяць служби за три.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з того, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Так, абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, в Україні розпочав діяти особливий період і тривав до введення воєнного стану в Україні.

Формою РС-право підтверджується зарахування позивачеві до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, час проходження військової служби в особливий період.

Одночасно відповідно до статті 57 «Пільги по обчисленню стажу за час перебування на фронті» Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-XII (далі Закон № 1932-XII) під бойовими діями слід розуміти форму застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Таким чином, участь в антитерористичній операції; у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, підпадає під визначення участі в бойових діях.

З огляду на це суд на підставі статті 57 Закону № 1788-ХІІ застосовує до спірних правовідносин постанову Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» від 17 липня 1992 року № 393 (далі Постанова № 393).

Відповідно до абзаців 7, 9 підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин: на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, до змін, внесених згідно з Постановою КМ № 119 від 16.02.2022) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

З огляду на викладене, спірні періоди, визначені довідками від 23 листопада 2018 року № 9805, від 14 грудня 2021 року № 5929, від 22 грудня 2021 року № 6093, підлягають зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Вказана правова позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 05 червня 2018 року у справі № 348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17, від 16 червня 2020 року у справі № 185/7049/16-а.

При цьому в справі № 185/4140/17 предметом позову було кратне обчислення трудового стажу при призначенні пенсії на пільгових умовах за ст. 14 Закону № 1788-ХІІ, норми якої ідентичні положенням ч.3 ст. 114 Закону № 1058. При цьому Верховним Судом зроблений висновок про те, що служба, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

В постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17 наявний правовий висновок, відповідно до якого судом апеляційної інстанції вірно встановлено, шо позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в період з 22.07.2014 по 12.12.2014 та з 18.12.2014 по 20.03.2015, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_3 від 29.03.2017. Отже, саме вказаний період підлягає кратному обрахуванню.

Загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.

Аналогічний підхід застосований і в справі № 185/7049/16-а, розглянутій Верховним Судом постановою від 16.06.2020.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову позивачеві у призначенні пенсії від 25 січня 2022 року № 74;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу:

періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення на території Донецької та Луганської областей з 11 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року;

періодів участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а саме, з 01 травня 2018 року по 01 серпня 2018 року, з 13 грудня 2018 року по 08 липня 2019 року, 14 грудня 2019 року по 13 січня 2020 року, з 06 лютого 2020 року по 29 лютого 2020 року, з 03 березня 2020 року по 14 серпня 2020 року, з 15 квітня 2021 року по 27 вересня 2021 року із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі № 200/3100/22 залишити без змін.

Повне судове рішення 30 травня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Е. Г. Казначеєв