Справа № 300/2213/23
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" травня 2023 р. справа № 300/2213/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови від 20.03.2023 №71240534 про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови №РАП812456244 від 23.09.2022, виданої Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради з примусового стягнення 400 грн. штрафу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що при відкритті виконавчого провадження на підставі постанови №РАП812456244 від 23.09.2022, виданої Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради відповідачем не дотримані вимоги Закону України "Про виконавче провадження", оскільки виконавчий документ прийнятий до виконання не за місцем проживання, перебування чи реєстрації позивача. ОСОБА_1 стверджує, що не проживає і не має нерухомого майна у м. Львові, що б давало підстави відкрити виконавче провадження у вказаному виконавчому окрузі, оскільки його зареєстрованою адресою проживання є АДРЕСА_1 , що підтверджується документами щодо реєстрації. Зважаючи на це, постанову відповідача вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Представник відповідача 26.05.2023 подав відзив на позову заяву в якому позовні вимоги не визнав. Вказав, що до постанови Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради стягувачем надано фото фіксацію майна боржника, а саме транспортного засобу Volkswagen Passat, ДНЗ НОМЕР_1 , по вул.Огієнка у м.Львові. Божником по виконавчому документу не долучено жодного доказу про те, що майно вибуло з території підвідомчій приватному виконавцю. Вважає такі дії позивача спрямовані виключно на уникнення відповідальності. Просив в задоволенні позову відмовити.
Третя особа правом подання пояснень не скористалася.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначеними статтями 268, 269, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлені належно. Причини неявки суду невідомі.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України).
З врахуванням ст.ст. 194, 205, 268 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає можливим розглянути дану справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності учасників справи.
Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, суд зазначає наступне.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження", іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону, а також рішеннями, які відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають, у тому числі, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
У частині 1 статті 4 Закону визначено вимоги до виконавчого документа. У виконавчому документі зазначаються серед іншого повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб).
Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (ч. 2 статті 24 Закону) Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність. Відповідно до ч. 1 статті 25 Закону виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого він здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю ( п. 10 ч. 4 статті 4 Закону).
Судом встановлено, що 23.09.2022 Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради винесено постанову №РАП812456244 про стягнення з ОСОБА_1 400 грн. штрафу.
У вказаній постанові зазначається, що зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .
Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Миронович 20.03.2023 на підставі заяви стягувача було відкрите виконавче провадження №71240534 щодо виконання постанови Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради від 23.09.2022.
Виконавчим округом приватного виконавця Білецького І.М. є Львівська область, отже відповідач має право здійснювати виконавчі дії за умови, якщо місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи є Львівська область.
У справі № 380/7750/20 Верховний Суд, серед іншого, дійшов висновку, що хоча приватний виконавець не має обов`язку перевіряти вірогідність відомостей, які зазначено у виконавчому документі, водночас приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність (частина друга статті 4 Закону № 1403-VIII), повинен дотримуватися принципів верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності (частина перша статті 4 Закону № 1403-VIII). Закріплені у статті 4 Закону № 1403-VIII засади діяльності, зокрема, приватного виконавця вимагають діяти добросовісно, що, окрім іншого, вимагає від нього більш вдумливого і ретельно виваженого підходу до виконання своїх професійних обов`язків (пункти 79-80 постанови).
Суд зазначає, що у виконавчому провадженні місце проживання боржника відіграє важливу роль як для визначення виконавчого округу, в якому має здійснюватися виконавче провадження, так і для можливості реалізації боржником своїх прав і виконання обов`язків у виконавчому провадженні.
Як видно зі спірної постанови, адреса боржника ОСОБА_1 вказана АДРЕСА_1 . Як вбачається з копії паспорта позивача, його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_1 .
Судом із урахуванням принципу офіційності з`ясування обставин справи витребувані відомості з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованих у встановленому порядку місць проживання (перебування) ОСОБА_1 починаючи з 23.09.2022, включаючи інформацію про зареєстроване місце проживання/перебування станом на 20.03.2023.
На запит суду отримано повідомлення Відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м.Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради про те, що відповідно до інформації, наявної в відомчій інформацій системі, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.34).
Управління ДМС України в Івано-Франківській області у відповіді на запит суду зазначило, що з 17.01.1996 зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (а.с.43).
З огляду на це, суд звертає увагу, що у наданих приватному виконавцю документах, зокрема постанові Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради від 23.09.2022 № РАП812456244, містилися дані щодо адреси божника, зокрема м.Івано-Франківськ.
Такі дані повинні були викликати обґрунтовані сумніви щодо належності виконавчого документа до відповідного виконавчого округу.
Таким чином, будь-які належні докази того, що позивач проживав або був зареєстрованим в м.Львові, у матеріалах справи, відсутні.
Отже, оскільки відомості про місце проживання боржника в постанову про відкриття виконавчого провадження вносилися саме на підставі постанови Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради від 23.09.2022 № РАП812456244, у якому місцем проживання ОСОБА_1 є м.Івано-Франківськ, приватний виконавець повинен був звернути увагу на зазначену невідповідність та перевірити такі відомості.
Відповідач посилається на те, що ним відкрито виконавче провадження за місцем знаходження майна боржника, а саме автомобіля Volkswagen Passat, ДНЗ НОМЕР_1 , по вул.Огієнка у м.Львові.
Разом з тим суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 24 Закону "Про виконавче провадження" право відкрити виконавче провадження за місцем знаходженням майна боржника стосується виключно юридичних осіб.
Перебування в певний час автомобіля боржника в м.Львові не є достатнім, аби вважати, що примусове виконання може здійснюватися в межах саме цього округу.
Суд зазначає, що реєстрація фізичної особи за певними адресами її проживання (перебування) спрямована, в першу чергу, на створення фактичного та юридичного, а отже більш чи менш постійного правового зв`язку з відповідним місцем в межах територіальної одиниці або держави в цілому, необхідного для реалізації нею своїх громадянських прав та виконання обов`язків. У той же час, факт проживання особи у певному місці, якщо він береться до уваги суб`єктом влади з будь-якою легітимною метою та може потягнути за собою певні правові наслідки, повинен бути належним чином зафіксований та підтверджений.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що станом на момент отримання відповідачем постанови Управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради від 23.09.2022 №РАП812456244, приватний виконавець не мав безумовних підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки не мав належного підтвердження місця проживання боржника у Львівській області. Натомість, у нього були наявні дані про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 на території Івано-Франківської області, куди і повинно було бути скеровано виконавчий документ для його примусового виконання.
Відсутність прямого обов`язку приватного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права, законності, неупередженості та об`єктивності.
В іншому випадку, нез`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо).
Суд наголошує, що відсутність прямої вказівки в Законі України "Про виконавче провадження" на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість дій відповідача щодо відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі Львівської області. Зазначене свідчить про протиправність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2023.
На думку суду, відповідач не довів правомірність дій і дотримання ним вимог закону під час вирішення питання відкриття виконавчого провадження та щодо прийняття оскарженої постанови. З огляду на це, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат зі сплати судового збору суд також здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 20.03.2023 про відкриття виконавчого провадження №71240534 на підставі постанови №РАП812456244 від 23.09.2022, виданої Управлінням безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради з примусового стягнення 400 грн. штрафу.
Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича (вул.Грабовського, 11, офіс 104, м.Львів) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.