Справа № 280/1933/23
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 травня 2023 року Справа № 280/1933/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверон Плюс» (, 69120, м. Запоріжжя, вул. Богдана Завади, буд. 22, кв. 119)

до: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, юридична адреса: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14; місцезнаходження: 69118, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 8)

про: визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

29.03.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверон Плюс» (далі позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 12.12.2022 № 308808 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн.;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Міхантьєвим М.Д., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1101618 від 17.03.2023.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 01.08.2021 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» був укладений Договір про найм транспортних засобів № 01082021-ТЗ, за яким позивач передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» прийняло у тимчасове оплатне користування, зокрема, спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN, держаний номер НОМЕР_1 . Отже, у досліджуваних спірних правовідносинах автомобільним перевізником у розумінні ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV «Про автомобільний транспорт» виступав не позивач, а безпосередньо Товариство з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік», що, на думку позивача, обумовлює протиправність постанови відповідача від 12.12.2022 № 308808 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн. З огляду на викладені обставини у їх сукупності, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.04.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

18.04.2023 судом отримано відзив на позовну заяву (вх.№ 15713 від 18.04.2023), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки під час здійснення 08.11.2022 рейдової перевірки на а/д Н-08, 464 км. посадовою особою відповідача був виявлений факт порушення позивачем ст. 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV «Про автомобільний транспорт». Водій спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN, держаний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 з актом перевірки був ознайомлений, заперечень щодо його змісту не надав, з допущеним порушенням законодавства у відповідній сфері правовідносин погодився. Також відповідач у відзиві зауважив, що автомобільним перевізником може виступати не лише власник певного транспортного засобу, але й особа, яка його використовує, тобто здійснює перевезення пасажирів чи (та) вантажів цим транспортним засобом. Крім того, відповідачем у відзиві на позовну заяву, з посланням на постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.12.2018 по справі № 804/8740/16, висловлено позицію, за якою у разі передачі права користування транспортним засобом фізичній або юридичній особі на підставі договору оренди транспортного засобу у межах господарських відносин сторони договору повинні звернутись до центру надання послуг за оформленням і видачою тимчасового реєстраційного документа на період, який підтверджує право користування та/або розпорядження транспортним засобом. Додатково відповідач вказав, що під час проведення перевірки водій належного позивачу на праві власності спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN, держаний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не повідомляв уповноважених осіб відповідача про наявність договору оренди вказаного транспортного засобу або іншого договору. З огляду на викладені обставини у їх сукупності, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

25.04.2023 судом отримано відповідь на відзив (вх.№ 16732 від 25.04.2023), в якій позивач зазначив, що нормативно-правовими актами у сфері організації та діяльності автомобільного транспорту, дія яких розповсюджується на всіх фізичних та юридичних осіб в Україні, відсутні положення, які зобов`язують в імперативному порядку отримувати тимчасові реєстраційні талони при передачі автомобільної техніки в оренду іншим суб`єктам господарювання. Стосовно посилання відповідача постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.12.2018 по справі № 804/8740/16 позивач зауважив, що вона є відмінною від даного публічно-правового спору за своїми обставинами. Зокрема, предметом розгляду справи № 804/8740/16 виступала постанова Укртрансбезпеки, що була винесена за результатами перевірки транспортного засобу, який здійснював не вантажні, а пасажирські перевезення, за відсутності при цьому будь-яких документів (реєстраційного посвідчення на транспортний засіб, водійських прав, касового апарату тощо). Додатково у відповіді на відзив позивач зазначив, що на момент проведення вказаної перевірки у водія спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN, держаний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 був наявний обов`язковий поліс страхування цивільно-правової відповідальності, оформлений на орендаря, а саме на Товариство з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік». Таким чином, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивача зареєстровано як юридичну особу 22.10.2020 (а.с.30-31). Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 03.06.2015. Відділ державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки є територіальним органом відповідача згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 № 1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті».

01.08.2021 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» був укладений Договір про найм транспортних засобів № 01082021-ТЗ (далі Договір від 01.08.2021 № 01082021-ТЗ), відповідно до п. 1.1 якого вказаним договором регулюються правовідносини, що виникають між сторонами у зв`язку з передачею позивачем у тимчасове оплатне користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» транспортних засобів (а.с. 15-17).

Згідно з п. 1.2 Договору від 01.08.2021 № 01082021-ТЗ транспортні засоби, які є предметом найму за цим Договором, можуть використовуватись виключено за цільовим призначенням, яке визначено у заявці Товариства з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік», що передбачена п. 2.1 цього Договору. За приписами п. 2.1 Договору від 01.08.2021 № 01082021-ТЗ передача транспортних засобів від позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» оформляється шляхом складання акту приймання-передачі. Пунктом 2.2 Договору від 01.08.2021 № 01082021-ТЗ визначено, що зобов`язання позивача щодо передачі транспортного засобу вважається виконаним з моменту підписання акту приймання-передачі. Відповідно до п.п. 6.1-6.2 Договору від 01.08.2021 № 01082021-ТЗ він діє з моменту підписання сторонами і до 31.12.2022 (а.с.15-17).

01.08.2021 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» був підписаний Акт приймання-передачі транспортних засобів, згідно з яким позивач передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» прийняло у тимчасове платне користування, зокрема, спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN, держаний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , колір червоний, об`єм двигуна 10518, номер/серія свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.18).

Факт належної оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» грошових коштів за строкове платне користування орендованими транспортними засобами, зокрема, спеціалізованим вантажним сідловим тягачем MAN, держаний номер НОМЕР_1 підтверджується наявною у матеріалах справи копією Акту звірки взаємних розрахунків за Договором від 01.08.2021 № 01082021-ТЗ за період з 01.08.2021 по 21.03.2023 (а.с.21).

08.11.2022 уповноваженими особами відповідача проведено перевірку транспортного засобу MAN, держаний номер НОМЕР_1 , яким керував водій Товариства з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» ОСОБА_1 , на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. За результатами перевірки уповноваженими особами відповідача був виявлений факт незабезпечення водія перевізником оформленою товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж, що є порушенням ст. 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV «Про автомобільний транспорт» (далі Закон України від 05.04.2001 № 2344-ІV), та складений Акт перевірки від 08.11.2022 № 304904 (а.с.9).

30.11.2022 відповідач склав та направив позивачу запрошення № 43946/27/24-22 на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в якому зазначалось, що справа з цього питання буде розглянута 12.12.2022 у період з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 8. Також у запрошенні від 30.11.2022 № 43946/27/24-22 було наголошено, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа буде розглянута без її участі (а.с.8).

На підставі Акту перевірки від 08.11.2022 № 304904 відповідач 12.12.2022 виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 308808, якою до позивача застосував штраф у розмірі 17 000,00 грн. (а.с.11).

Оцінюючи правомірність постанови відповідача від 12.12.2022 № 308808 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн., суд виходить із такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності автомобільного транспорту регламентовані Законом України від 05.04.2001 № 2344-ІV.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно зі ст. 33 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Статтею 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

При цьому, за приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.ст. 39 і 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV, застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, судом встановлено, що належний позивачу спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN, держаний номер НОМЕР_1 , був переданий у строкове платне користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» за Договором від 01.08.2021 № 01082021-ТЗ (а.с.15-17), про що між сторонами був складений Акт приймання-передачі транспортних засобів від 01.08.2021 (а.с.18). У подальшому, 08.11.2022, уповноважені особи відповідача на автомобільній дорозі Н-08, 464 км. провели перевірку транспортного засобу MAN, держаний номер НОМЕР_1 , яким керував водій Товариства з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» ОСОБА_1 . За результатами перевірки уповноваженими особами відповідача було встановлено, що водій всупереч положень законодавства у відповідній сфері правовідносин не забезпечений оформленою товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж (а.с.9). За результатами перевірки, на підставі зазначеного Акту, відповідач виніс відносно позивача постанову від 12.12.2022 № 308808 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (а.с.11).

Отже, оскільки автомобільним перевізником у розумінні ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV у даному випадку є третя особа, а не позивач, суд вважає, що уповноважені особи відповідача не мали законних підстав для притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV та накладення на останнього штрафу у розмірі 17 000,00 грн. (а.с.11).

Стосовно твердження відповідача про те, що у разі передачі права користування транспортним засобом фізичній або юридичній особі на підставі договору оренди транспортного засобу у межах господарських відносин сторони договору повинні звернутись до центру надання послуг за оформленням і видачою тимчасового реєстраційного документа на період, який підтверджує право користування та/або розпорядження транспортним засобом, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, така позиція відповідача ґрунтується на висновках Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 20.12.2018 по справі № 804/8740/16 (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78771622). Поряд із цим, характер спірних правовідносин у даному публічно-правовому спорі та у справі № 804/8740/16, на якій акцентує увагу відповідач, є відмінним.

Зокрема, із фабули адміністративної справи № 804/8740/16, яку розглядав Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, вбачається, що адміністративно-господарський штраф був накладений на суб`єкта господарювання за надання послуг з регулярних пасажирських перевезень за відсутності документів, передбачених ст. 39 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІV, а саме: реєстраційних документів на транспортний засіб, індивідуальної контрольної книжки водія, полісу обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті водія, квитково-касового листа, індивідуальної контрольної книжки водія, схеми маршруту та розкладу руху.

Натомість, у даному публічно-правовому спорі позивач був притягнутий до відповідальності за відсутність у водія товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документу на вантаж під час здійснення вантажних перевезень (а.с.9). Інших зауважень до водія транспортного засобу MAN, держаний номер НОМЕР_1 у посадових осіб відповідача під час перевірки не виникло.

Крім того, суд зважає на ту обставину, що позивачем до позовної заяви долучена відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» від 23.03.2023 № 44 на адвокатський запит представника позивача від 20.03.2023 № 44, згідно з якою:

вантажний транспортний засіб, а саме спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN, держаний номер НОМЕР_1 , з 01.08.2021 перебуває у тимчасовому платному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» на підставі Договору від 01.08.2021 № 01082021-ТЗ;

громадянин України ОСОБА_1 з 30.08.2021 і по дату надання відповіді працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» на посаді водія автотранспортних засобів, що підтверджується Наказом від 27.08.2021 № 51-к;

08.11.2022 водій Товариства з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» ОСОБА_1 здійснював перевезення сипучих вантажів з використанням вищевказаного орендованого спеціалізованого вантажного автотранспортного засобу у м. Дніпро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ромекс Трейд» на підставі договору перевезення від 20.10.2022 № 2010-01 (а.с.14).

Судом також досліджені наявні у матеріалах справи копії Наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» від 27.08.2021 № 51к про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду водія автотранспортних засобів (а.с.22), Повідомлення про прийняття працівника ( ОСОБА_1 ) на роботу від 27.08.2021 (а.с.23), Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (а.с.25-27), Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.07.2022 № 210152550 (а.с.28-29) та Акт звірки взаємних розрахунків між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» (а.с.21).

Із вказаних документів вбачається, що належний позивачу спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN, держаний номер НОМЕР_1 , на момент складання оскаржуваної постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу використовувався Товариством з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік» на строковій платній основі у власній господарській діяльності. Страхувальником цивільно-правової відповідальності вказаного транспортного засобу є не позивач, а безпосередньо Товариство з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік». За таких обставин, у досліджуваних правовідносинах автомобільним перевізником виступало саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Градоліт Логістік».

Із урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності, постанова відповідача від 12.12.2022 № 308808 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн., на переконання суду, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Отже, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтована протиправність оскаржуваної постанови відповідача від 12.12.2022 № 308808 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

У свою чергу, відповідач не надав достатніх та переконливих доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим, а відтак, таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 25.03.2023 № (а.с.7) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверон Плюс» (, 69120, м. Запоріжжя, вул. Богдана Завади, буд. 22, кв. 119) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, юридична адреса: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14; місцезнаходження: 69118, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 8) про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 12.12.2022 № 308808 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверон Плюс» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверон Плюс» (, 69120, м. Запоріжжя, вул. Богдана Завади, буд. 22, кв. 119) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (, юридична адреса: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14; місцезнаходження: 69118, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 8).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 29 травня 2023 року.

Суддя О.В. Прудивус