Справа № 560/6882/23
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2023-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6882/23
РІШЕННЯ

іменем України

30 травня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 27.02.2023 № 01 про відмову у призначенні пенсії за віком. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до мого страхового стажу період роботи: з 15.04.1983 по 11.04.1992 роки в ОПК ім Кірова, та призначити пенсію за віком з 20.02.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач безпідставно не зарахував їй страховий стаж, у зв`язку з чим порушив право позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зазначило, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутність необхідного страхового стажу 29 років.

Також просив провести розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Згідно ч.6 ст.262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу та якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З урахуванням наведеного, характеру спірних правовідносин та предмету доказування у цій справі суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін, а тому клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

При зверненні за призначенням пенсії за віком позивач надала трудову книжку НОМЕР_1 від 01.08.1980, паспорт НОМЕР_2 виданий 22.04.1999 Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області, картку платника податків, архівну довідку, та довідки про заробітну плату.

За результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Рішенням №01 від 27.02.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідач вказав, що страховий стаж позивача становить 25 років 0 місяців 6 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком позивач вважає протиправним. Тому, з метою захисту свої прав та законних інтересів, звернулась з цим адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спірним у даній справі є неврахуванням пенсійним органом до страхового стажу позивачу періоду роботи з 15.04.1983 по 11.04.1992 в СПК ім.Кірова згідно записів трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_3 .

Відповідно до статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 право на отримання пенсій мають громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого пенсійного віку і мають необхідний для призначення пенсії страховий стаж.

За змістом статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу 29 років.

Згідно ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відмовляючи відповідач при розгляді заяви про призначення пенсії, відповідач вказав, що позивач немає відповідного стажу роботи, при цьому протиправно не зарахувавши їй період роботи з 15.04.1983 по 11.04.1992 причину такого незарахування у спірному рішенні не зазначив.

Суд зазначає, що згідно копії трудової книжки колгоспника серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 15.04.1983 прийнята на роботу в члени колгоспу імені Кірова Сакського району згідно рішення від 20.04.1983.

З 11.04.1992 позивача звільнено з членів колгоспу імені Кірова Сакського району за власним бажанням.

Вказані записи внесенні без виправлень та підтверджуються відповідною печаткою підприємства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладена правова позиція, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд зазначає, що трудова книжка колгоспника серія НОМЕР_3 підтверджує стаж роботи позивача колгоспу імені Кірова за період з 15.04.1983 по 11.04.1992, що дає підстави для зарахуванню до страхового стажу роботи позивача вказаного періоду.

Крім, того, вказані обставини підтверджуються архівною довідкою №02-10/1504 від 03.10.2018 та довідками про заробітну плату позивача від 03.10.2018 №02-16/1502 та від 03.10.2018 №02-16/1503.

Суд встановив, що трудовий стаж позивача, з урахуванням періоду роботи з 15.04.1983 по 11.04.1992, становить понад 30 років, що доводиться відомостями трудової книжки та іншими матеріалами справи. Вказані обставини відповідач не спростував.

Тому, рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, підставою для прийняття якого стало відсутність необхідного трудового стажу роботи позивача, є протиправним.

Отже, перевіривши в сукупності підстави відмови відповідача у призначенні пенсії за віком, що викладені в рішенні відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для його скасування.

Також суд вважає, що оскільки судом встановлено наявність у позивача страхового стажу за період з 15.04.1983 по 11.04.1992 у колгоспі ім.Кірова, що підтверджується записами трудової книжки та відповідними архівними довідками, а тому вказаний період необхідно зарахувати до стажу роботи позивача, та призначити позивачу пенсію за віком з наступного дня після досягнення позивачем 60-ти річного віку, а саме з 19.02.2023 відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 27.02.2023 №01 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 15.04.1983 по 11.04.1992 роки в ОПК ім Кірова.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 з 19.02.2023 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, буд. 7,Рівне,33028 , код ЄДРПОУ - 21084076) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29001 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.П. Шевчук